ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

24 квітня 2025 року 	м.Суми	

Справа №591/4247/23 
Номер провадження 22-ц/816/451/25

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),
суддів -          Філонової Ю. О. ,  Рунова В. Ю. 
за участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І., 
сторони:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - ОСОБА_2 , 
третя особа - Приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Сумської області Вольвач Анжела Вікторівна, 
розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на заочне рішення Зарічного районного суду м. Суми від 27 червня 2024 року, в складі судді Сидоренко А.П., ухвалене у м. Суми, повний текст якого складено 08 липня 2024 року,

                                                         в с т а н о в и в:

31 травня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа - Приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Сумської області Вольвач А.В., про визнання спадкоємця таким, що фактично не проживав зі спадкодавцем.
Свої вимоги мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Суми помер її чоловік, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Після його смерті залишилась спадщина: ? частина трикімнатної квартири, за адресою: АДРЕСА_1 , та на ? частка автомобіля, марки DАЕWОО, модель LANOS, 2004 року випуску. Також спадкодавець залишив спадкоємцям кредитні зобов`язання перед АТКП КБ Приватбанку від 26 вересня 2022 року та Альфа банку від 26 вересня 2022 року на суму 150000 грн.
Спадкоємцями 1 черги по закону на час відкриття спадщини стали: позивачка - дружина спадкодавця, яка проживає в АДРЕСА_2 , спадщину прийняла вчасно, звернувшись з заявою для прийняття спадщини до приватного нотаріуса.
Син померлого від першого шлюбу, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 . Він 01 серпня 2022 року звернувся із заявою про прийняття спадщини за законом, але засвідчення справжність підпису на зазначеному документі відсутня. Приватний нотаріус Вольвач А.В. листом від 01 серпня 2022 року за вих. №118/02-14 с/с 37/2022 йому повідомила про необхідність оформлення документів належним чином.
Спадкоємець, ОСОБА_2 на протязі 9 місяців з дня направлення листа, не виконав рекомендації нотаріуса, підпис в заяві про прийняття спадщини не було засвідчено нотаріально, а отже заява про прийняття спадщини залишилась неподаною. 09 квітня 2023 року закінчився строк для подачі заяви на прийняття спадщини, після смерті ОСОБА_3 .
Згідно довідки приватного нотаріуса, Вольвач А.В., спадкоємець, ОСОБА_2 прийняв спадщину шляхом постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 (день смерті спадкодавця), із чим позивачка категорично не згодна. Відповідач по справі, спадкоємець по закону, син спадкодавця ОСОБА_2 вчасно на протязі 10 місяців не подав заяву про прийняття спадщини після смерті спадкодавця ОСОБА_3 та постійно не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Спадкодавець ОСОБА_3 , починаючи з грудня 1997 року до дня смерті, ІНФОРМАЦІЯ_1 , понад 25 років, постійно проживав разом з нею та їхнім сином, ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 . Протягом 2020-2021 та 2022 років ОСОБА_3 тяжко хворів, взагалі не вставав з ліжка, через хвороби обслуговувався в медичних закладах, за місцем постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , постійно проходив курси лікування в медичних закладах м. Суми та потребував опіки та піклування.
Позивачка прожила разом зі спадкодавцем більше 25 років - з грудня 1997 року, а 27 вересня 1997 року вони офіційно одружились. Відповідач ОСОБА_2 у період 2015-2022 року взагалі не спілкувався з батьком, коли ОСОБА_3 тяжко захворів, його син ОСОБА_2 перестав з ним спілкуватись, не цікавився здоров`ям батька, не давав грошей на придбання ліків та на продукти харчування. Утриманням чоловіка позивачки, його лікування займалась вона одна. Відповідач не приймав участі в проведенні погребіння батька, не був присутній на похоронах.
Відповідач був зареєстрований та постійно проживав за адресою; АДРЕСА_1 та не проживав постійно зі спадкодавцем з грудня 1997 року по день смерті спадкодавця ОСОБА_3 .
На час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 (день смерті спадкодавця) його місце реєстрації було за адресою: АДРЕСА_1 , але воно не було постійним місцем проживанням спадкодавця ОСОБА_3 .
Оскільки відповідач, протягом строку встановленого ст.1270 ЦК України не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким що спадщину не прийняв.
Посилаючись на вказане, уточнивши позовні вимоги (т. 1, а.с. 233), просила визнати, що відповідач на час відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно не проживав зі спадкодавцем ОСОБА_3 , який був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а фактично постійно проживав з 1997 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_2 .
Заочним рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 27 червня 2024 року у  задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Сумської області Вольвач А.В., про визнання спадкоємця таким, що фактично не проживав зі спадкодавцем, відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування обставин, які мають істотне значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі. 
Вважає, що факт не проживання відповідача із спадкоємцем ОСОБА_2 було доведено у суді належними доказами та показами свідків. 
Вказує, що суд у рішенні встановивши, що на час смерті спадкодавець ОСОБА_3 мав постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , а відповідач ОСОБА_2 на момент смерті батька мав зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Тобто встановлено, що їх місце проживання було різним. 
Доводить, що подана ОСОБА_2 заява про прийняття спадщини у порядку ст. 1269 ЦК України не відповідає вимогам ЗУ «Про нотаріат» (не завірено підпис) і тому вважається неподаною, однак суд безпідставно зробив висновок, що відповідач прийняв спадщину і відмовив їй у задоволенні позову.
Відзив на апеляційну скаргу учасниками справи не подано.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V  ЦПК України.
Відповідач ОСОБА_2 повідомлений про час і місце розгляду справи, але в судове засідання не з`явився. Колегія суддів вважає за можливе розглянути справу без даної особи, оскільки його явка не є обов`язковою, а позиція є чіткою і зрозумілою.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (т. 1, а.с.11).
За даними Управління «Центр надання адміністративних послуг» Сумської міської ради від 17 вересня 2019 року ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (т. 1, а.с. 10).
На запит ОСОБА_1 від 02 травня 2023 року, приватний нотаріус Вольвач А.В. надала відповідь (т. 1, а.с. 12) про те, що 06 липня 2022 року надійшла заява від доньки померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 - ОСОБА_5 , про відмову від спадщини на користь сина померлого - ОСОБА_2 , яка була зареєстрована в Журнал реєстрації вхідних документів за вх. № 63/02-14 с/с 37/2022 від 18 липня 2022 року. На підставі цього була заведена спадкова справа № 37/2022, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 69495201 від 18 липня 2022 року.
Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №69495013 від 18 липня 2022 року заповіти від імені ОСОБА_3 не посвідчувались. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 69495060 від 18 липня 2022 року спадкова справа не заводилась.
26 липня 2022 року ОСОБА_1 звернулась із заявою про прийняття спадщини за законом, яка була зареєстрована в Книзі обліку і реєстрації спадкових справ - с/с 37/2022, пнз № 76 від 26 липня 2022 року. Також вона подала заяву, що має право на одержання свідоцтва про право власності на ? (одну другу) частку спадкового майна, набутого під час шлюбу, згідно ст. 60 СК України, і бажає ним скористатись.
Зазначена заява зареєстрована в Журналі реєстрації вхідних документів за вх. № 66/02-14 с/с 37/2022 від 26 липня 2022 року.
01 серпня 2022 року ОСОБА_2 звернувся із заявою про прийняття спадщини, яка зареєстрована в Журнал реєстрації вхідних документів за вх. № 77/02-14 с/с 37/2022 від 01 серпня 2022 року.
Також він подав заяву про визначення частки в квартирі за померлим, яка зареєстрована в Журнал реєстрації вхідних документів за вх. № 78/02-14 с/с 37/2022 від 01 серпня 2022 року, але засвідчення справжності підпису на зазначеному документі відсутнє.
Листом від 01 серпня 2022 року за вих. № 118/02-14 с/с 37/2022 йому було повідомлено про необхідність оформлення документів належним чином.
Спадщину він прийняв шляхом сумісного проживання з померлим (витяг з реєстру територіальної громади № 14.03-08/226332 від 25.07.2022 року).
Згідно п. 3.21 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї.
11 серпня 2022 року ОСОБА_4 подав заяву про відмову від спадщини на користь дружини померлого - ОСОБА_1 , яка була зареєстрована в Книгу обліку і реєстрації спадкових справ - пнз № 80 від 11 серпня 2022 року.
20 квітня 2023 року за р. № 213-214 ОСОБА_1 було видано свідоцтво про право власності на ? (одну другу) частку автомобіля та свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/4 (одну четверту) частку автомобіля.
Згідно п. 4.12 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. Згідно п. 4.14 глави 10 розділу 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти.
Згідно п. 4.16 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Згідно п. 4.19 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.
З телефонної розмови зі співвласницею квартири, колишньою дружиною померлого ОСОБА_6 стало відомо, що в найближчий час вона подасть заяву про визначення часток в квартирі за померлим від свого імені та від імені ОСОБА_5 . Також вона погоджується надати для огляду правоустановчі документи на квартиру для оформлення спадщини.
Таким чином, потрібно виготовити технічний паспорт на квартиру та в судовому порядку визначити частку в квартирі за померлим від імені ОСОБА_2 . У разі, якщо ОСОБА_6 не надасть правоустановчі документи, нотаріус може зробити запит, отримати їх копії і зареєструвати право власності на частку квартири за померлим згідно п. 66 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою КМУ від 25.12.2015 рою № 1127.
Також роз`яснено, що згідно п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.
Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Після цього свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.
За даними довідки Управління «Центр надання адміністративних послуг» Сумської міської ради від 31 березня 2024 року ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 22 грудня 1993 року по 08 червня 2022 року (т. 1, а.с. 13).
16 грудня 1997 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу, серії НОМЕР_2 (т. 1, а.с. 14).
27 вересня 2013 року ОСОБА_3 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 (т. 1, а.с. 15).
ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_4 , батьками якого є ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 (т. 1, а.с. 17).
Із копії довідки КП «Сумитеплоенергоцетраль» СМР від 18 листопада 2016 року вбачається, що ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з 16 вересня 2016 року разом з дружиною ОСОБА_6 , сином ОСОБА_2 та донькою ОСОБА_7 (т. 1, а.с. 19).
За життя ОСОБА_3 мав укладену декларацію № 0001-42РМ-ННА0 з лікарем Старченко О.В. ТОВ «Український північно-східний інститут прикладної та клінічної медицини», в якій зазначено адресу місця фактичного проживання або перебування: АДРЕСА_2 (т. 1, а.с. 20).
Із копій медичної документації відносно ОСОБА_3 вбачається, що він мав посмертний діагноз: ракова інтоксикація на фоні метаболічних порушень; злоякісне новоутворення шлунка -ІV ст.(т. 1, а.с.21-27).
06 липня 2022 року до приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу Вольвач А.В. від доньки ОСОБА_3 - ОСОБА_5 надійшла заява про відмову від спадщини на користь сина померлого - ОСОБА_2 .
На підставі вказаної заяви нотаріусом заведена спадкова справа № 37/2022 (т. 1, а.с. 69-69-зв.).
ОСОБА_5 звернулась до приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу Вольвач А.В. із заявою, в якій повідомляє, що їй, ОСОБА_6 , ОСОБА_2 та померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 без визначення часток, належала квартира за адресою: АДРЕСА_1 (т. 1, а.с.70).
18 липня 2022 року ОСОБА_2 звернувся до приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу Вольвач А.В. із заявою про прийняття спадщини після батька ОСОБА_3 , яка зареєстрована в Журнал реєстрації вхідних документів за вх. № 77/02-14 с/с 37/2022 від 01 серпня 2022 року (т. 1, а.с.94-зв.).
Також 18 липня 2022 року ОСОБА_2 подав до приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу Вольвач А.В. заяву про визначення частки в квартирі за померлим, яка зареєстрована в Журнал реєстрації вхідних документів за вх. № 78/02-14 с/с 37/2022 від 01 серпня 2022 року (т. 1, а.с.95).
Листом приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу Вольвач А.В. від 01 серпня 2022 року за вих. № 118/02-14 с/с 37/2022 ОСОБА_2 було повідомлено про необхідність подати дані заяви та довіреність, оформлені належним чином (з`явитись особисто до нотаріуса чи надати заяви та довіреність, засвідчені нотаріально або в консульській установі). У випадку оформлення документів в консульській установі в додаток до довіреності необхідно також оформити там Заяву про реєстрацію довіреності та дубліката довіреності у Єдиному реєстрі довіреностей (т. 1, а.с. 96).
Свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що з ОСОБА_3 знайомий з 08 серпня 1977 року, разом поступили в училище. У 1991 року вони закінчили службу і разом працювали, є кумами, ходили один до одного в гості. Після розлучення ОСОБА_3 з ОСОБА_10 у 1997 році, він переїхав жити до позивачки за адресою по АДРЕСА_2 . Там жили її батьки, вона жила з батьками і братом. ОСОБА_2 він там ні разу не зустрічав. Він до кінця днів і годин був з ОСОБА_3 і не зустрічав ОСОБА_11 ні в лікарні, ні в вирішенні питання придбання ліків. Він і раніше його не зустрічав. Свідку відомо, що ОСОБА_12 не було в країні. В березні 2022 ОСОБА_3 лежав після операції, він його відвіз і казав, що намагався подзвонити ОСОБА_12 , і він не додзвонився, бо не бере слухавку. Коли ОСОБА_3 помер, то не було зв`язку з сином, його похованням займалась позивачка при його допомозі. Причина смерті - рак. З ОСОБА_3 були дружні стосунки, у 1982 році він одружився з ОСОБА_10 , удочерив ОСОБА_13 і народився син ОСОБА_12 . Потім ОСОБА_3 став проживати по АДРЕСА_3 , там були його речі. У ОСОБА_3 та позивачки народився син. З сином ОСОБА_14 не спілкувався ще до хвороби, причина йому не відома. Десь у 2019-2020 роках почалися проблеми зі здоров`ям.
Свідок ОСОБА_15 суду пояснив, що він є другом позивачки. Вони познайомилися з ОСОБА_3 дуже давно, з 1965 року приблизно. Разом вчилися у школі у Ворожбі. Він після школи пішов в училище і в армію. Був на весілля старшим, потім він ОСОБА_3 проводжав в армію. У 1976-1977 роках листувалися, коли той був в армії. Потім ОСОБА_3 прийшов з армії десь у 1979-1980 роках і поступив в Артучилище м. Суми, там вчився і проживав в м. Сумах. Вони часто зустрічалися - пару раз на тиждень. Приблизно в той час ОСОБА_3 отримав на Кірова квартиру, в ті ж роки він і одружився, дружина була з дитиною. Вони продовжували товаришувати. У 1997 році ОСОБА_3 пішов з сім`ї і перестав проживати в квартирі. У 1997 році у позивачки і ОСОБА_3 народився син ОСОБА_16 , і там вони всі проживали по АДРЕСА_2 . Коли приходили в гості, як ОСОБА_16 виповнився рік, то ОСОБА_3 казав, що це житло позивачки. Там були батьки позивачки і брат позивачки: три сім`ї було. Він там весь час проживав. У 2020 році у ОСОБА_3 стався інсульт. Він як дізнався, що ОСОБА_3 захворів, вони з дружиною намагалися допомагати. Потім сказали, що у нього онкозахворювання. Він був на АДРЕСА_3 постійно. Поховання було 08 червня 2022 року. ОСОБА_2 , сина від першого шлюбу, він ніколи не бачив. По АДРЕСА_3 ніколи не бачив його. З ОСОБА_2 знайомий, як жив ОСОБА_3 , по АДРЕСА_4 , ОСОБА_12 був маленьким, десь у 1984 році в останнє бачив. ОСОБА_3 казав, що спілкується з сином. ОСОБА_3 , весь час і до смерті жив за адресою по АДРЕСА_3 . Прописаний був по АДРЕСА_4 . ОСОБА_3 , не цікавився квартирою, не проживав там, бо казав, що не має ключів. На похованні не було дітей від першого шлюбу.
Свідок ОСОБА_17 суду пояснила, що вона працює разом з позивачкою, знайомі більше 10 років, з 2014 року. Їй відомо, що чоловік позивачки ОСОБА_3 останні два роки хворів. Позивачка постійно відпрошувалася з роботи, щоб його погодувати, полікувати. Вона за ним доглядала. Крім неї та сина ОСОБА_16 в квартирі вона нікого не бачила. Останні пів року він зліг, дуже схуд. Щодня треба було дороговартісні ліки, і позивачка сама несла ці витрати. Поховання також вона влаштовувала, з його сторони нікого не було. Пояснила, що в гості ходили за адресою: АДРЕСА_3 , це трикімнатна квартира. Як він захворів, то постійно туди ходили, там постійно проживала позивачка та син ОСОБА_16 . Вони ходили один до одного в гості, в театр ходили. Її дочка ОСОБА_18 , їй 19 років проводила разом час з сином ОСОБА_3 та позивачки - ОСОБА_19 . У гості ходили за адресою: АДРЕСА_3 , останні роки 5 років раз на тиждень. ОСОБА_3 , постійно там проживав, вона його там бачила і сина. ОСОБА_11 в квартирі не бачила.
Свідок ОСОБА_20 суду пояснив, що позивачка є дружиною його товариша ОСОБА_3 , він був командиром взводу м. Суми вищого училища. Пояснив, що він переїхав у місто Суми у 1997 році, звільнився у запас і працював там, де працював ОСОБА_3 - в ТОВ «Крок-В». В цьому ж році познайомився він з позивачкою, з якою ОСОБА_3 познайомив як з дружиною. В процесі роботи вони тісно спілкувалися з ОСОБА_3 .Він запрошував у гості. Вони були у нього вдома, де він проживав із сім`єю. У них була трикімнатна квартира, власницею якої була покійна мати ОСОБА_21 . Сина ОСОБА_3 він не бачив у цій квартирі. Коли ОСОБА_3 захворів, вони з однокурсниками збирали гроші, він замовляв ліки у м. Вінниці. Коли розмовляв з ОСОБА_22 у лікарні, ОСОБА_3 сказав, що з сином ОСОБА_12 не спілкується. ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Забрали у січня 2022 року після операції. Потім він його провідував, спілкувався по телефону. Він сказав, що діти - ОСОБА_12 та удочерена ОСОБА_23 , не спілкуються і не цікавляться про те чи потрібні ліки, допомога. Після смерті він з однокурсниками були на похованні, збирали кошти. На похованні сина ОСОБА_12 та дочки ОСОБА_24 не бачив, вони не були присутні. В квартирі по АДРЕСА_3 проживали: мама ОСОБА_21 (зараз покійна), вони з цивільним чоловіком і син ОСОБА_16 . Зі слів ОСОБА_3 він мав житло у військовому містечку по АДРЕСА_5 , які віддав колишній дружині ОСОБА_10 і сину ОСОБА_12 . Пішов і залишив квартиру. Пояснив також, що він знав і першу дружину, бо ОСОБА_3 запрошував його як народився син ОСОБА_12 . ОСОБА_12 бачив, коли ОСОБА_3 подарував йому автомобіль «Опель» десь років 3-4 тому. У 2020 році він бачив за кремом ОСОБА_12 і коли він про це спитав у ОСОБА_3 , той сказав, що подарував автомобіль сину.
Вказані факти правильно встановлено судом першої інстанції на підставі належним чином зібраних, досліджених та оцінених доказів, на які суд послався у рішенні.
За таких обставин, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що спадкодавець ОСОБА_3 та його син - відповідач ОСОБА_2 на час відкриття спадщини проживали за різним адресами, тому спадкоємець звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у порядку ст. 1269 ЦК України, оцінку відповідності якої суд не робить в межах заявлених позовних вимог, а лише враховує факт звернення з відповідною заявою. При цьому зазначено, що вимога про встановлення заявленого факту не має правового значення та її задоволення не зможе поновити права позивачки.
Колегія суддів апеляційного суду вважає, що судом першої інстанції ухвалене правильне по суті рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Як вбачається, позивач ОСОБА_1 заявляє вимоги про визнання спадкоємця ОСОБА_2 таким, що фактично не проживав зі спадкодавцем - батьком ОСОБА_3 .
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).
Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщина і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
За ст.  1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
Згідно з ч.1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Відповідно до частин першої і третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець для вступу у права на спадкування має прийняти спадщину. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
За вимогами ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не поживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
Відповідно до частин 1,6 ст.29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання.
Статтею 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що місцем проживання є житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає.
Документом, до якого вносяться відомості про місце проживання є, зокрема, паспорт громадянина України.
Реєстрація місяця проживання здійснюються шляхом внесення інформації до реєстру територіальної громади та до інших документів, визначених законом, відомостей про місце проживання/перебування фізичної особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування та подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.
Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.
Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.
Як роз`яснено в пунктах 3.21, 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї.
У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем.
Аналіз вищевикладених норм права, дає підстави вважати, що місцем постійного проживання фізичної особи є зареєстроване у встановленому законом порядку місце її проживання.
За встановлених обставин та вимог закону, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що на час смерті ОСОБА_3 проживав за адресою: АДРЕСА_2 , а його син - відповідач ОСОБА_2 , на момент смерті батька ОСОБА_3 мав зареєстроване місце поживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Оскільки спадкоємець ОСОБА_2 не проживав постійно із батьком на час відкриття спадщини, ним відповідно до вимог ч. 1 ст. 1269 ЦК України були здійснені дії щодо подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_3 , а саме 18 липня 2022 року відповідач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини (т. 1, а.с.94-95). 
Судом правильно вказано, що в межах заявлених позовних вимог, суд не має надавати оцінку відповідності поданих нотаріусу документів, визначальне зазначення має факт звернення спадкоємця до нотаріуса у порядку ст. 1269 ЦК України.
За встановлених обставин справи, на підставі аналізу ст.ст. 14, 16 ЦК України, з урахуванням висновків Верховного Суду у постанові від 27 листопада 2018 року у справі №905/2260/17, суд правильно вказав, що навіть за умови доведення змісту заявлених позовних вимог, спосіб захисту визнання спадкоємця таким, що не проживав зі спадкодавцем, є неефективним, оскільки не передбачає відповідного обов`язку іншого суб`єкта цивільного правовідношення та не забезпечує відновлення прав позивача, які вона вважає порушеними.
Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дотримуючись принципу змагальності, на підставі наданих сторонами доказів, та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.
Керуючись ст.ст. 367-369, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

                                                                     у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення заочне рішення Зарічного районного суду м. Суми від 27 червня 2024 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і на неї може бути подана касаційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.  
Повне судове рішення складене 25 квітня 2025 року. 
Головуючий -  	В. І. Криворотенко	

Судді:                                                                                        Ю. О. Філонова 

                                                                                                   В. Ю. Рунов