ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2025 року	Львів	Справа № 380/15221/24 пров. № А/857/9181/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
судді-доповідача -	Шевчук С. М.	
суддів -	Ільчишин Н. В.	
 	Гуляка В. В.	

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Миколаївської міської ради Стрийського району Львівської області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29 січня 2025 року  у справі № 380/15221/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради Стрийського району Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору- ОСББ “Мазепа – 21, 25” про визнання протиправними дій, 

місце ухвалення судового рішення  	м.Львів	
Розгляд справи здійснено за правилами	спрощеного позовного провадження	
суддя у І інстанції	Морська Галини Михайлівни	
дата складання повного тексту рішення	не зазначена	
ВСТАНОВИВ:
        І. ОПИСОВА ЧАСТИНА
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до Миколаївської міської ради Стрийського району Львівської області (далі - відповідач), в якому просила:
- визнати протиправною бездіяльність Миколаївської міської ради Стрийського району Львівської області щодо нездійснення демонтажу металевої конструкції для вибивання килимів, металевої конструкції для вивішування одягу, чотирьох металевих труб вкопаних у землю на земельній ділянці комунальної власності перед домоволодінням позивача за адресою: АДРЕСА_1 ;
- зобов`язати Миколаївську міську раду Стрийського району Львівської області здійснити демонтаж металевої конструкції для вибивання килимів, металевої конструкції для вивішування одягу, чотирьох металевих труб вкопаних у землю на земельній ділянці комунальної власності перед домоволодінням позивача за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 29 січня 2025 року  у справі № 380/15221/24  обумовлений позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Миколаївської міської ради Стрийського району Львівської області щодо не вирішення у межах повноважень питання законності розміщення металевої конструкції для вибивання килимів, металевої конструкції для вивішування одягу, чотирьох металевих труб вкопаних у землю на земельній ділянці комунальної власності перед домоволодінням позивача за адресою: АДРЕСА_1 .
Зобов`язано Миколаївську міську раду Стрийського району Львівської області    (ЄДРПОУ 26411657, адреса: вул. Володимира Великого, 6,м. Миколаїв, Львівська обл., Стрийський р-н,81600) вирішити у межах повноважень питання законності розміщення металевої конструкції для вибивання килимів, металевої конструкції для вивішування одягу, чотирьох металевих труб вкопаних у землю на земельній ділянці комунальної власності перед домоволодінням позивача за адресою: АДРЕСА_1 , з урахуванням висновків суду. 
У задоволенні решти позову відмовлено.
Стягнуто з Миколаївської міської ради Стрийського району Львівської області    (ЄДРПОУ 26411657, адреса: вул. Володимира Великого, 6,м. Миколаїв,Львівська обл., Стрийський р-н,81600) на користь ОСОБА_1    (адреса: АДРЕСА_2 ) судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять ) грн. 60 коп.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю. В обґрунтування апеляційної скарги  вказує, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
В доводах апеляційної скарги вказує, що:
судом не було враховано, що обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду і доведеності позивачем порушення відповідним рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень його прав та законних інтересів;
позивачка незаконно облаштувала вхід на свою земельну ділянку з АДРЕСА_3 , з порушенням Правил благоустрою, оскільки відповідно до виданого ОСОБА_1 будівельного паспорта забудови земельної ділянки по АДРЕСА_3 , від 04.01.2019 року, вхід до домоволодіння був запроектований з бічної сторони (проїзду);
під час огляду металевої конструкції комісією не підтверджено їх небезпечність чи незаконність встановлення, тому підстав стверджувати протилежне не має;
судом першої інстанції неправильно застосовано положення Закону  України «Про благоустрій населених пунктів», а також Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», у зв`язку з чим суд, на думку скаржника, дійшов необґрунтованого висновку про визнання бездіяльності Миколаївської міської ради щодо вирішення звернення позивача протиправною.
У частині зобов`язання Миколаївської міської ради вирішити в межах повноважень питання законності розміщення металевих конструкцій на земельній ділянці комунальної власності перед домоволодінням позивача за адресою: АДРЕСА_1 , з урахуванням висновків суду, вважає, що таке зобов`язання суб`єкта владних повноважень буде вважатися втручанням у власні (самоврядні) та водночас дискреційні повноваження.
Позивач подала відзив  на апеляційну скаргу, у якому заперечує проти задоволення апеляційної скарги та просить суд залишити рішення суду першої інстанції без змін, з мотивів аналогічних тим, що викладені судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні. 
Про розгляд апеляційної  скарги сторони повідомлені шляхом надіслання ухвал про відкриття апеляційного провадження та про призначення апеляційної скарги до розгляду  через електронний кабінет сервісу "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС), підтвердженням чого є відповідні дані  автоматизованої системи  документообігу суду. 
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. В силу вимог ч.4 ст.229 КАС України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
Ухвалюючи судове рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що:
до повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад відповідно до частини другої статті 10 Закону України “Про благоустрій населених пунктів” належить здійснення самоврядного контролю за станом благоустрою та утриманням територій населених пунктів;
невжиття відповідачем заходів щодо усунення порушень правил благоустрою надають право позивачці як мешканці цього міста для звернення до суду;
в супереч встановленим обставинам відповідачем не вживались заходи щодо складання приписів на усунення порушень правил благоустрою чи протоколів про адміністративне правопорушення.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 (надалі – "Позивач"), звернулася до Миколаївської міської ради Стрийського району Львівської області (надалі – "Відповідач") із заявою від 06.03.2024, у якій повідомила про самовільне, з порушеннями вимог Правил благоустрою території населених пунктів Миколаївської міської територіальної громади, розміщення в невідведених для цього місцях, на земельній ділянці комунальної власності перед домоволодінням позивача за адресою: АДРЕСА_1 , металевої конструкції для вибивання килимів, металевої конструкції для вивішування одягу, чотирьох металевих труб вкопаних у землю. Право власності позивача на земельну ділянку та будівлю, що на ній знаходиться підтверджується витягами із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. 
Причиною звернення із заявою слугувало те, що вказані предмети перешкоджають облаштуванню безперешкодного доступу до домоволодіння позивача та  створюють небезпеку для дітей та дорослих, захаращують територію та своїм існуванням унеможливлюють приведення прилеглої до домоволодіння території у належний стан. Тому, позивачка просила вжити необхідних та достатніх заходів для встановлення винних осіб та усунення вказаного порушення шляхом демонтажу зазначених об`єктів на земельній ділянці комунальної власності перед домоволодінням за адресою: АДРЕСА_1 . 
Листом № 112/01-07 від 14.03.2024 відповідач повідомив позивачку, що заяву подану на адресу Миколаївської міської ради ЗВ №Ф/39 від 06.03.2024, щодо встановлення металевої конструкції на території загального користування, скеровано для розгляду на засіданні комісії з питань благоустрою.
Комісією з питань благоустрою розглянуте звернення ОСОБА_1 , за результатами якого складені протокол №02 від 19.03.2024 та протокол №06 від 29.06.2023. 
Із протоколу комісії з питань благоустрою №06 від 29.06.2023 слідує, що під час комісійного розгляду заяви ОСОБА_1 від 14.06.2023 про необхідність демонтажу металевої конструкції для вибивання килимів, розташованої на території загального користування по АДРЕСА_3 (біля житлового будинку АДРЕСА_4 здійснено обстеження території за участі ОСОБА_2 та голови ОСББ “Мазепа - 21, 25” Мокрицького О.П. та встановлено, що зазначена металева конструкція не перебуває на балансі МКП “Житлово-комунальне управління” та не є власністю підприємства. Конструкція використовується мешканцями багатоквартирного будинку по АДРЕСА_3 . За результатами розгляду комісією рекомендовано голові ОСББ “Мазепа - 21, 25” Мокрицькому О.П. вирішити питання щодо перенесення конструкції на прилеглу до будинків ОСББ територію та здійснити демонтаж об`єкту. 
Протокольним рішенням комісії з благоустрою №02 від 19.03.2024 щодо повторного розгляду звернення ОСОБА_1 голові ОСББ “Мазепа - 21, 25” Мокрицькому О.П. повторно рекомендовано вирішити питання щодо перенесення конструкції для вибивання килимів на прилеглу до будинків ОСББ територію та здійснити демонтаж об`єкту. 
ОСББ “Мазепа - 21, 25” у відповідь на лист директора МКП “Житлово-комунальне управління” Леськіва В.В. (голови комісії з питань благоустрою) про перенесення або демонтаж металевої конструкції по АДРЕСА_3 , скерувало листа вих.№29 від 02.04.2024, яким повідомило, що заявлені до об`єднання вимоги були розглянуті на засіданні правління (протокол №1 від 01.04.2024), ОСББ вважає їх необгрунтованими і безпідставними, а встановлені більше 46 років назад металеві конструкції для побутових потреб мешканців будинку – тріпання килимів та сушіння білизни, встановлені будівельною організацією і здані в експлуатацію разом з будинком у 1978 році. Вважають, що ці конструкції, якими користуються мешканці 65-ти квартир, ніяким чином не порушують прав ОСОБА_1 , іншого місця для перенесення металевої конструкції об`єднання не має.
29.04.2024 позивачка звернулася до відповідача із запитом про надання публічної інформації, у якому просила: " 1. Надати інформацію щодо правового статусу земельної ділянки розміщеної за адресою: АДРЕСА_1 , яка прилягає до мого домоволодіння; 2. Надати інформацію щодо правомірного розміщення на вказаній земельній ділянці тимчасових споруд у вигляді металевої конструкції для вибивання килимів, металевої конструкції для вивішування одягу, чотирьох металевих труб вкопаних у землю тощо 3. Надати документи, розпорядження, ухвали, паспорти прив`язки, у яких визначено місце встановлення тимчасових споруд на топографо-геодезичній основі М 1:500, схему благоустрою прилеглої території тощо, яка прилягає до мого домоволодіння, за адресою: АДРЕСА_1 ; 4. Надати інформацію щодо червоних ліній визначених в містобудівній документації відносно пунктів геодезичної мережі меж існуючих та запроектованих вулиць, доріг, майданів, які розділяють території забудови та території іншого призначення (стаття 1 Закону України “Про регулювання містобудівної діяльності”.   
Листом № 13/15-24 від 03.05.2024 відповідач повідомив: “… Земельна ділянка, яка прилягає до Вашого домогосподарства за адресою: АДРЕСА_4 , знаходиться у комунальній власності Миколаївської міської ради. Металеві конструкції (для вибивання килимів, вивішування одягу) розташовані на землях загального користування. Червона лінія забудови – умовна межа, яка в населеному пункті відділяє магістралі, вулиці й площі від територій житлової та громадської забудови. В межах червоних ліній територія населеного пункту відноситься до територій загального користування. Додатково інформуємо, що тимчасовими спорудами є одноповерхові споруди, що виготовляються з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюються тимчасово, без улаштування фундаменту. Для встановлення тимчасової споруди потрібно отримати паспорт прив`язки тимчасової споруди для здійснення підприємницької діяльності, згідно Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 № 244. Враховуючи вищенаведене на металеві конструкції (для вибивання килимів, вивішування одягу тощо) паспорт прив`язки тимчасової споруди не видається. Будь-яка інша інформація щодо встановлення даних металевих споруд на вказаній земельній ділянці у Миколаївській міській раді відсутня…”.
Також судом установлено, що Комісією з питань благоустрою розглянуте звернення ОСОБА_1 , за результатами якого складені протокол №02 від 19.03.2024 та протокол №06 від 29.06.2023. 
Із протоколу комісії з питань благоустрою №06 від 29.06.2023 слідує, що під час комісійного розгляду заяви ОСОБА_1 від 14.06.2023 про необхідність демонтажу металевої конструкції для вибивання килимів, розташованої на території загального користування по АДРЕСА_3 (біля житлового будинку АДРЕСА_4 здійснено обстеження території за участі ОСОБА_2 та голови ОСББ “Мазепа - 21, 25” Мокрицького О.П. та встановлено, що зазначена металева конструкція не перебуває на балансі МКП “Житлово-комунальне управління” та не є власністю підприємства. Конструкція використовується мешканцями багатоквартирного будинку по АДРЕСА_3 . За результатами розгляду комісією рекомендовано голові ОСББ “Мазепа - 21, 25” Мокрицькому О.П. вирішити питання щодо перенесення конструкції на прилеглу до будинків ОСББ територію та здійснити демонтаж об`єкту. 
Протокольним рішенням комісії з благоустрою №02 від 19.03.2024 щодо повторного розгляду звернення ОСОБА_1 голові ОСББ “Мазепа - 21, 25” Мокрицькому О.П. повторно рекомендовано вирішити питання щодо перенесення конструкції для вибивання килимів на прилеглу до будинків ОСББ територію та здійснити демонтаж об`єкту. 
ОСББ “Мазепа - 21, 25” у відповідь на лист директора МКП “Житлово-комунальне управління” Леськіва В.В. (голови комісії з питань благоустрою) про перенесення або демонтаж металевої конструкції по вул.І.Мазепи, скерувало листа вих.№29 від 02.04.2024, яким повідомило, що заявлені до об`єднання вимоги були розглянуті на засіданні правління (протокол №1 від 01.04.2024), ОСББ вважає їх необгрунтованими і безпідставними, а встановлені більше 46 років назад металеві конструкції для побутових потреб мешканців будинку – тріпання килимів та сушіння білизни, встановлені будівельною організацією і здані в експлуатацію разом з будинком у 1978 році. Вважають, що ці конструкції, якими користуються мешканці 65-ти квартир, ніяким чином не порушують прав ОСОБА_1 , іншого місця для перенесення металевої конструкції об`єднання не має.
Не погодившись із бездіяльністю відповідача щодо нездійснення демонтажу металевої конструкції, позивачка звернулась до суду.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.
Відповідно до частини другої  статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 7 Закону України “Про основи містобудування” державне регулювання у сфері містобудування здійснюється, зокрема, органами місцевого самоврядування, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими органами в порядку, встановленому законодавством. 
Статтею 30 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” визначено перелік власних (самоврядних) та делегованих повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад в галузі житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, громадського харчування, транспорту і зв`язку. Зокрема, цією статтею врегульовано право виконавчих органів відповідних рад на організацію благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян, тощо. 
Правові, економічні, екологічні, соціальні та організаційні засади благоустрою населених пунктів і спрямованих на створення умов, сприятливих для життєдіяльності людини, визначаються Законом України “Про благоустрій населених пунктів”. 
У частині першій  статті 1 вказаного Закону  наведено визначення термінів, які у ньому вживаються, зокрема: благоустрій населених пунктів - комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля;
утримання в належному стані території - використання її за призначенням відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, правил благоустрою території населеного пункту, а також санітарне очищення території, її озеленення, збереження та відновлення об`єктів благоустрою;
заходи з благоустрою населених пунктів - роботи щодо відновлення, належного утримання та раціонального використання територій, охорони та організації упорядкування об`єктів благоустрою з урахуванням особливостей їх використання.
Згідно із  статтею 3 Закону №2807-IV  система благоустрою населених пунктів включає:
1) управління у сфері благоустрою населених пунктів;
2) визначення суб`єктів та об`єктів у сфері благоустрою населених пунктів;
3) організацію благоустрою населених пунктів;
4) стандартизацію і нормування у сфері благоустрою населених пунктів;
5) фінансове забезпечення благоустрою населених пунктів;
6) здійснення державного, самоврядного і громадського контролю у сфері благоустрою населених пунктів;
7) встановлення відповідальності за порушення законодавства у сфері благоустрою населених пунктів.
Дія цього  Закону  поширюється на відносини, що виникають у сфері благоустрою населених пунктів, і спрямовується на створення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля, збереження і охорону навколишнього природного середовища, забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення (частина 2  статті 4 Закону №2807-IV).
За приписами частини 1  статті 5 цього ж Закону  управління у сфері благоустрою населених пунктів здійснюють Кабінет Міністрів України, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації, органи місцевого самоврядування та інші органи влади в межах їх повноважень.
Повноваження сільських, селищних і міських рад та їх виконавчих органів у сфері благоустрою населених пунктів визначені  статтею 10 Закону №2807-IV.
Відповідно до частини 1 названої статті до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить:
1) затвердження місцевих програм та заходів з благоустрою населених пунктів;
2) затвердження правил благоустрою територій населених пунктів;
3) створення в разі необхідності органів і служб для забезпечення здійснення спільно з іншими суб`єктами комунальної власності благоустрою населених пунктів, визначення повноважень цих органів (служб);
4) визначення на конкурсних засадах підприємств, установ та організацій (балансоутримувачів), відповідальних за утримання об`єктів благоустрою.
Окрім цього, за змістом частини 2  статті 10 Закону №2807-IV  здійснення заходів з благоустрою населених пунктів належить до повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад, а саме:
1) забезпечення виконання місцевих програм та здійснення заходів з благоустрою населених пунктів;
2) організація забезпечення на території населеного пункту чистоти і порядку, дотримання тиші в громадських місцях;
3) організація місць відпочинку для населення;
4) затвердження схем санітарного очищення населених пунктів та впровадження систем роздільного збирання побутових відходів;
5) здійснення самоврядного контролю за станом благоустрою та утриманням територій населених пунктів, інженерних споруд та об`єктів, підприємств, установ та організацій, майданчиків для паркування транспортних засобів (у тому числі щодо оплати послуг з користування майданчиками для платного паркування транспортних засобів), озелененням таких територій, охороною зелених насаджень, водних об`єктів тощо;
6) визначення місць стоянок транспортних засобів та майданчиків для паркування на об`єктах благоустрою;
7) визначення графіків роботи зовнішнього освітлення території;
8) визначення на об`єктах благоустрою місць розміщення громадських вбиралень;
9) залучення на договірних засадах коштів і матеріально-технічних ресурсів юридичних та фізичних осіб для здійснення заходів з благоустрою населених пунктів;
10) визначення обсягів пайової участі власників тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення в утриманні об`єктів благоустрою;
11) визначення в установленому порядку розміру відшкодувань юридичними та фізичними особами за забруднення довкілля та інші екологічні збитки, спричинені порушенням законодавства у сфері благоустрою та охорони навколишнього природного середовища;
12) інформування населення про здійснення заходів з благоустрою населених пунктів;
13) участь у проведенні щорічного всеукраїнського конкурсу "Населений пункт найкращого благоустрою і підтримки громадського порядку";
14) видача дозволу на порушення об`єктів благоустрою у випадках та порядку, передбачених цим Законом.
Згідно з частинами 1, 2  статті 13 Закону №2807-IV  до об`єктів благоустрою населених пунктів належать:
1) території загального користування:
а) парки (гідропарки, лугопарки, лісопарки, парки культури та відпочинку, парки - пам`ятки садово-паркового мистецтва, спортивні, дитячі, історичні, національні, меморіальні та інші), рекреаційні зони, сади, сквери та майданчики;
б) пам`ятки культурної та історичної спадщини;
в) майдани, площі, бульвари, проспекти;
г) вулиці, дороги, провулки, узвози, проїзди, пішохідні та велосипедні доріжки;
ґ) пляжі;
д) кладовища;
е) інші території загального користування;
2) прибудинкові території;
3) території будівель та споруд інженерного захисту територій;
4) території підприємств, установ, організацій та закріплені за ними території на умовах договору.
Статтею 16 Закону України “Про благоустрій населених пунктів” на об`єктах благоустрою забороняється: 
1) виконувати роботи без дозволу в разі, якщо обов`язковість його отримання передбачена законом;
2) самовільно влаштовувати городи, створювати, пошкоджувати або знищувати газони, самовільно висаджувати та знищувати дерева, кущі тощо; 
3) вивозити і звалювати в не відведених для цього місцях відходи, траву, гілки, деревину, листя, сніг;
4) складувати будівельні матеріали, конструкції, обладнання за межами будівельних майданчиків; 
5) самовільно встановлювати об`єкти зовнішньої реклами, торговельні лотки, павільйони, кіоски тощо;
6) встановлювати технічні засоби регулювання дорожнього руху без погодження з відповідними органами Національної поліції; 
7) влаштовувати стоянки суден, катерів, інших моторних плавучих засобів у межах територій пляжів; 
8) випасати худобу, вигулювати та дресирувати тварин у невідведених для цього місцях;
9) здійснювати ремонт, обслуговування та миття транспортних засобів, машин, механізмів у не відведених для цього місцях (крім випадків проведення негайного ремонту при аварійній зупинці). 
Відповідно до  статті 23 Закону №2807-IV  до об`єктів благоустрою території житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, на яких розміщені об`єкти житлової забудови, громадські будівлі та споруди, інші об`єкти загального користування.
Благоустрій території житлової та громадської забудови здійснюється з урахуванням вимог використання цієї території відповідно до затвердженої містобудівної документації, правил благоустрою території населеного пункту, а також установлених будівельних норм, державних стандартів, норм і правил.
Об`єкти благоустрою використовуються відповідно до їх функціонального призначення для забезпечення сприятливих умов життєдіяльності людини на засадах їх раціонального використання та охорони з урахуванням вимог правил благоустрою території населених пунктів, інших вимог, передбачених законодавством (частина 1  статті 14 Закону №2807-IV).
Частинами 1, 2, 4  статті 20 Закону №2807-IV  визначено, що організацію благоустрою населених пунктів    забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом.
Благоустрій здійснюється в обов`язковому порядку на всій території населеного пункту (села, селища, міста).
Рішення місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо благоустрою території певного населеного пункту є обов`язковим для виконання розміщеними на цій території підприємствами, установами, організаціями та громадянами, які на ній проживають.
Частиною 1  статті 38 Закону №2807-IV  передбачено, що контроль у сфері благоустрою населених пунктів спрямований на забезпечення дотримання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та підпорядкування, а також громадянами, у тому числі іноземцями та особами без громадянства, вимог цього  Закону, Правил благоустрою території населеного пункту та інших нормативно-правових актів.
Закон №2807-IV  передбачає здійснення державного, самоврядного та громадського контролю у сфері благоустрою населених пунктів (статті  39,  40  та  41  цього  Закону  відповідно).
Зокрема,  статтею 40 Закону №2807-IV  встановлено, що самоврядний контроль у сфері благоустрою населених пунктів здійснюється сільськими, селищними, міськими радами та їх виконавчими органами.
Для здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, виконанням Правил благоустрою території населеного пункту, в тому числі організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян, утримання в належному стані закріплених за підприємствами, установами, організаціями територій, сільські, селищні, міські ради можуть утворювати інспекції з благоустрою населених пунктів.
Самоврядний контроль за станом благоустрою населених пунктів здійснюється шляхом:
1) проведення перевірок території;
2) розгляду звернень підприємств, установ, організацій та громадян;
3) участі в обговоренні проектів благоустрою територій населених пунктів, іншої технічної документації з питань благоустрою і внесення відповідних пропозицій на розгляд органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій;
4) подання позовів до суду про відшкодування шкоди, завданої об`єктам благоустрою внаслідок порушення законодавства з питань благоустрою населених пунктів, Правил благоустрою території населеного пункту.
За правилами пункту 6 часини 1  статті 42 Закону України «Про благоустрій населених пунктів»  до відповідальності за порушення законодавства у сфері благоустрою населених пунктів притягаються особи, винні у самовільному зайнятті території (частини території) об`єкта благоустрою населеного пункту.
Згідно з частиною першою статті 26-1 Закону України “Про благоустрій населених пунктів” порушення об`єктів благоустрою, пов`язане з виконанням суб`єктами господарювання земляних та ремонтних робіт, здійснюється на підставі дозволу на порушення об`єктів благоустрою виконавчого органу сільської, селищної, міської ради (далі - дозвіл), крім випадків, встановлених абзацами другим - четвертим частини першої цієї статті, а саме дозвіл на порушення об`єктів благоустрою не вимагається, якщо земляні та ремонтні роботи здійснюються: особами, які мають документ, що посвідчує право власності або право користування земельною ділянкою, у тому числі право земельного сервітуту; у складі підготовчих або будівельних робіт, право на виконання яких оформлене у встановленому законодавством порядку. 
Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування відповідно до  Конституції України  визначає  Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 №280/97-ВР.
Відповідно до наведеного у статті 2 вищевказаного  Закону  визначення поняття місцевого самоврядування місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах  Конституції  і законів України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.
Сільські, селищні, міські ради включаються до системи місцевого самоврядування, про що зазначено у  статті 5 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», які у відповідності до  статті 10 цього ж Закону  є представницькими органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені  Конституцією України, цим та іншими законами.
Виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи. Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади (частини 1, 2  статті 11 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).
Згідно з положеннями підпункту 7 пункту «а» часини 1  статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»  до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: а) власні (самоврядні) повноваження: організація благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян.
Таким чином, спеціальний  Закон  у сфері благоустрою наділяє повноваженням відповідних суб`єктів з метою забезпечення благоустрою населених пунктів, а також визначає режим функціонального використання об`єктів благоустрою. Поряд з цим, нормативно-правовий акт передбачає і заходи з відновлення благоустрою населеного пункту.
Відповідно до затверджених рішенням Миколаївської міської ради від 20.04.2022 №1520 “Правил благоустрою території населених пунктів Миколаївської міської територіальної громади” (далі- Правила), прилегла територія це територія об`єкту благоустрою (його частина), яка межує із будівлями (об`єктами нерухомості) юридичних та фізичних осіб, територіями (в т.ч. земельними ділянками) приватної форми власності чи наданих у користування, тимчасовими спорудами зі всіх сторін по периметру: тротуари, зелені насадження, зелені зони тощо. 
Згідно пункту 30 розділу 2 Правил утримання дитячих, спортивних та інших майданчиків для дозвілля та відпочинку здійснюється з додержанням санітарних і технічних норм, які забезпечують безпечне користування ними. Не допускається наявність небезпечного для життя та здоров`я громадян обладнання, елементів благоустрою. 
Пунктом 1.9 розділу 14 Правил на земельних ділянках об`єктів благоустрою забороняється самовільне встановлення огорож, воріт, та будь-яких інших перепон. 
Згідно з пунктом 1.2 розділу 15 самоврядний контроль за станом благоустрою населених пунктів здійснюється, зокрема шляхом проведення перевірок території, розгляду звернень громадян. 
Рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 03.05.2022 №57  утворена Комісія з питань благоустрою на території населених пунктів Миколаївської міської територіальної громади, а також затверджено Положення про комісію. 
Персональний склад комісії з благоустрою затверджено розпорядженням міського голови від 29.01.2024 №15/03-06. 
Згідно затвердженого Положення основними завданнями комісії є: - контроль за станом благоустрою населених пунктів; - контроль за дотриманням правил благоустрою населених пунктів; - сприяння розвитку та поліпшенню стану благоустрою населених пунктів; - вжиття заходів щодо притягнення винних до відповідальності за порушення законодавства у сфері благоустрою населених пунктів; - профілактика запобігання правопорушень в сфері благоустрою населених пунктів. З метою розгляду звернень, скарг громадян у сфері благоустрою відповідно до затвердженого Положення комісія повноважна проводити виїзні засідання з метою обстеження об`єктів, приймати рішення щодо складання актів про порушення, приписів на усунення порушень тощо. Рішення комісії оформляється протоколом комісії (п.5.4. Положення про комісію).
З матеріалів справи убачається, що Комісією з питань благоустрою розглянуте звернення ОСОБА_1 , за результатами якого складені протокол №02 від 19.03.2024 та протокол №06 від 29.06.2023. 
Із протоколу комісії з питань благоустрою №06 від 29.06.2023 слідує, що під час комісійного розгляду заяви ОСОБА_1 від 14.06.2023 про необхідність демонтажу металевої конструкції для вибивання килимів, розташованої на території загального користування по АДРЕСА_3 здійснено обстеження території за участі ОСОБА_2 та голови ОСББ “Мазепа - 21, 25” Мокрицького О.П. та встановлено, що зазначена металева конструкція не перебуває на балансі МКП “Житлово-комунальне управління” та не є власністю підприємства. Конструкція використовується мешканцями багатоквартирного будинку по АДРЕСА_3 . За результатами розгляду комісією рекомендовано голові ОСББ “Мазепа - 21, 25” Мокрицькому О.П. вирішити питання щодо перенесення конструкції на прилеглу до будинків ОСББ територію та здійснити демонтаж об`єкту. 
Протокольним рішенням комісії з благоустрою №02 від 19.03.2024 щодо повторного розгляду звернення Фацієвич А.М. голові ОСББ “Мазепа - 21, 25” Мокрицькому О.П. повторно рекомендовано вирішити питання щодо перенесення конструкції для вибивання килимів на прилеглу до будинків ОСББ територію та здійснити демонтаж об`єкту. 
ОСББ “Мазепа - 21, 25” у відповідь на лист директора МКП “Житлово-комунальне управління” Леськіва В.В. (голови комісії з питань благоустрою) про перенесення або демонтаж металевої конструкції по АДРЕСА_3 , скерувало листа вих.№29 від 02.04.2024, яким повідомило, що заявлені до об`єднання вимоги були розглянуті на засіданні правління (протокол №1 від 01.04.2024), ОСББ вважає їх необґрунтованими і безпідставними, а встановлені більше 46 років назад металеві конструкції для побутових потреб мешканців будинку – тріпання килимів та сушіння білизни, встановлені будівельною організацією і здані в експлуатацію разом з будинком у 1978 році. Вважають, що ці конструкції, якими користуються мешканці 65-ти квартир, ніяким чином не порушують прав ОСОБА_1 , іншого місця для перенесення металевої конструкції об`єднання не має.
Судом установлено та не заперечується сторонами, що  спірна металева конструкція облаштована на земельній ділянці комунальної власності, яка відноситься до території загального користування – зони озеленення.
При цьому колегією суддів установлено, що матеріали справи не містять жодних доказів:
- виділення в установленому порядку земельної ділянки для розміщення вказаної металевої конструкції для побутових потреб мешканців будинку – тріпання килимів та сушіння білизни, тощо на території зони озеленення, що є зоною загального користування;
- спорудження та прийняття вказаного об`єкта в експлуатацію в установленому законом порядку уповноваженою особою; 
- дотримання  санітарних та будівельних  норм та норм земельного і містобудівного  законодавства  при розміщенні такої споруди поблизу житлової забудови позивача;
- власності та /або   перебування на балансі  у певно визначеної особи  вказаної металевої конструкції. 
В ході розгляду апеляційної скарги, відповідач та третя особа також не довели належними доказами обставин з приводу розміщення такої споруди на земельній ділянці комунальної власності  уповноваженим на таке розміщення суб`єктом та з дотриманням норм земельного законодавства та санітарних і будівельних  норм та норм благоустрою. Також відповідач не довів обставин наявності власника або балансоутримувача такої споруди.
За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що  споруджена металева конструкція для побутових потреб мешканців будинку – тріпання килимів та сушіння білизни, тощо на території зони озеленення, що є зоною загального користування має всі ознаки самовільного спорудження.
Як було зазначено вище рішення  комісії з благоустрою №02 від 19.03.2024, прийняте за результатами повторного розгляду звернення ОСОБА_1 , яким голові ОСББ “Мазепа - 21, 25” Мокрицькому О.П. повторно рекомендовано вирішити питання щодо перенесення конструкції для вибивання килимів на прилеглу до будинків ОСББ територію та здійснити демонтаж об`єкту. Однак вказана пропозиція не знайшла фактичної реалізації. 
Незважаючи на вказані обставини, відповідач фактично самоусунувся від виконання повноважень у сфері благоустрою, містобудування та земельних правовідносин щодо забезпечення належної організації благоустрою на створення умов, сприятливих для життєдіяльності людини, а також недопущення функціонування  на його території об`єктів самочинного  будівництва, які спорудженні без попереднього урахування санітарних та будівельних норм та норм земельного законодавства.
Також судом встановлено, що відповідачем не вживались заходи щодо складання приписів на усунення порушень правил благоустрою чи протоколів про адміністративне правопорушення із цього питання, відсутні звернення позивача до уповноважених органів для прийняття рішення про знесення самочинного будівництва.
Як наслідок, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо протиправної бездіяльності Миколаївської міської ради Стрийського району Львівської області з приводу не вирішення у межах повноважень питання законності розміщення металевої конструкції для вибивання килимів, металевої конструкції для вивішування одягу, чотирьох металевих труб вкопаних у землю на земельній ділянці комунальної власності перед домоволодінням позивача за адресою: АДРЕСА_1 та наявності підстав для зобов`язання вчинити дії щодо вирішення питання законності розміщення металевої конструкції для вибивання килимів, металевої конструкції для вивішування одягу, чотирьох металевих труб вкопаних у землю на земельній ділянці комунальної власності перед домоволодінням позивача за адресою: АДРЕСА_1 .
Стосовно ж доводів  апеляційної скарги з приводу того, що позивачка незаконно облаштувала вхід на свою земельну ділянку з АДРЕСА_3 , з порушенням Правил благоустрою, оскільки відповідно до виданого ОСОБА_1 будівельного паспорта забудови земельної ділянки по АДРЕСА_3 , від 04.01.2019 року, вхід до домоволодіння був запроектований з бічної сторони (проїзду), то такі доводи відповідача не знаходять свого підтвердження, оскільки долученим до матеріалів справи «Опорного плану», «Проектного плану», «Будівельного паспорту» не встановлено розміщення входу до домоволодіння.
Крім того, вказані доводи не спростовують висновків суду першої інстанції щодо протиправної бездіяльності позивача, позаяк саме  Миколаївська міська  рада Львівської області  зобов`язана вирішити в межах повноважень питання законності розміщення металевих конструкцій на земельній ділянці комунальної власності перед домоволодінням позивача за адресою: АДРЕСА_1 , з урахуванням висновків суду.  
При цьому, на переконання колегії суддів покладення на відповідача  обумовленого вище зобов`язання  не є  втручанням у власні (самоврядні) дискреційні повноваження, позаяк з матеріалів справи убачається, що позивач не забезпечив належної   реалізації повноважень  у сфері місцевого самоврядування, землеустрою, благоустрою, містобудування, санітарних та будівельних норм при виявленні об`єктів, що містять ознаки самочинного будівництва.
Стосовно ж доводів апеляційної скарги відповідача з приводу відсутності у позивача підстав для звернення до суду з цим позовом, то колегія суддів зазначає що, домоволодіння позивача знаходиться у безпосередній близькості до об`єкта, що містить ознаки самовільного спорудження. При цьому  позивачка є мешканкою  територіальної громади на яку поширюється Правила благоустрою території населених пунктів Миколаївської міської територіальної громади, затверджені рішенням Миколаївської міської ради від 20.04.2022 №1520. 
Отож при виявленні  обставин щодо порушення третьою особою правил благоустрою на території м. Миколаєва Львівської області і протиправним невжиттям заходів відповідачем щодо усунення такого порушення, порушуються права позивача гарантовані  Законом України «Про благоустрій населених пунктів» з приводу створення умов, сприятливих для життєдіяльності людини.
Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
Відповідно до статті 8 Конституції України, статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України та частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Гарсія Руїз проти Іспанії» (рішення від 21 січня 1999 року), зокрема, зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Європейської конвенції з прав людини і зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу давати докладну відповідь на кожний аргумент.
Тому за наведених вище підстав, якими обґрунтовано судове  рішення, суд не убачає необхідності давати докладну відповідь на інші аргументи, зазначені сторонами, оскільки вони не є визначальними для прийняття рішення у  цій справі.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.
Колегія суддів зазначає, що підстави для перерозподілу та присудження судових витрат  у даній справі - відсутні. 
Керуючись ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,  
                                             П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Миколаївської міської ради Стрийського району Львівської області залишити без задоволення.
Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29 січня 2025 року  у справі № 380/15221/24  залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої  статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	С. М. Шевчук 	
судді	 	Н. В. Ільчишин 	
 	 	В. В. Гуляк