ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 594/1123/24	Головуючий у 1-й інстанції Зушман Г.І. 	
Провадження № 22-ц/817/321/25 	Доповідач - Храпак Н.М.	
Категорія - 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2025 року         м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі: 
головуючого - Храпак Н.М. 
суддів -  Костів О. З., Хома М. В., 
за участі секретаря — Гичко К.С.
та представника ОСОБА_1 - адвоката Вереса М.Я. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, цивільну справу № 594/1123/24 за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Борщівського районного суду Тернопільської області від 27 листопада 2024 року, повний текст якого складено 06 грудня 2024 року, ухваленого суддею Зушман Г.І., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Білобожницької сільської ради про витребування майна з чужого незаконного володіння та скасування державної реєстрації права власності,

В С Т А Н О В И В:
у липні 2024 року ОСОБА_2 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_1 , Білобожницької сільської ради про витребування в ОСОБА_1 на його користь сільськогосподарські будівлі: зерносклад № 2 площею 566,4 кв.м. та критий тік площею 1021,2 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 ; скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_1 на будівлі сільськогосподарського призначення: будівлю для обслуговування, ремонту та зберігання власної сільськогосподарської техніки загальною площею 571,2 кв.м., будівлю складу власної сільськогосподарської продукції загальною площею 1029,1 кв.м., які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , вчинену приватним нотаріусом Чортківського районного нотаріального округу Пікуль Галиною Ярославівною (індексний номер: 58337849 від 25 травня 2021 року, розмір частки 1/1, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2219360261208). 
В обґрунтування позову посилається на те, що фактично нежитлові приміщення та споруди зернотоку ВАТ «Горошівське», право власності на які зареєстровано за ним, а саме, сільськогосподарські будівлі по АДРЕСА_1 , до складу яких входять в тому числі, зерносклад № 2 площею 566,4 кв.м., критий тік площею 1021,2 кв.м., та будівля для обслуговування, ремонту та зберігання власної сільськогосподарської техніки, загальною площею 571,2 кв.м., і будівля складу власної сільськогосподарської продукції, загальною площею 1029,1 кв.м., а також земельна ділянка кадастровий номер 6120882500:02:001:0373, за адресою АДРЕСА_2 , на які право власності зареєстрував спочатку ОСОБА_3 , а потім подарував все своїй дружині ОСОБА_1 , є одними і тими самими об`єктами нерухомого майна, а тому він вважає, що ОСОБА_3 не без допомоги Мельнице-Подільської селищної ради та ОСОБА_4 , державного реєстратора Білобожницької сільської ради Чортківського району, або в результаті халатних дій останніх, достовірно знаючи, що власником спірного нерухомого майна є він, повідомивши неправдиві дані - присвоївши майну іншу назву, іншу поштову адресу, без будь-яких правових підстав вніс запис до відповідного розділу Реєстру прав, відкривши новий розділ та реєстраційну справу в державному реєстрі. 
Рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області від 27 листопада 2024 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Білобожницької сільської ради про витребування майна з чужого незаконного володіння та скасування державної реєстрації права власності — відмовлено.
Судові витрати покладено на сторони в тій частині, в якій вони їх понесли.
       В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення Борщівського районного суду Тернопільської області від 27 листопада 2024 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги заявник зазначив, що судом першої інстанції не було звернуто увагу на подані два технічних паспорта на спірні об`єкти нерухомого майна, які є ідентичними і в плані креслення і в розмірах, перенесених на план, і в назві села та в назві вулиць. Суд безпідставно не взяв до уваги його докази і навіть не спробував їх проаналізувати.
Державний реєстратор Білобожнівської сільської ради Чортківського району Тернопільської області, Бурка С.І., прийняв незаконне рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 55096796 від 12 листопада 2020 року.
Є одна суттєва відмінність у технічних паспортах, окрім поштової адреси та назви об`єктів, - датою спорудження об`єктів за технічною документацією відповідача, є 2014 рік.
Тобто, якщо нерухомість зведена в 2014 році, то підставою для державної реєстрації такого об`єкта відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» має бути декларація про готовність до експлуатації об`єкта, будівництво якого здійснено на підставі будівельного паспорта, документ, що посвідчує право власності на земельну ділянку чи оренди такої.
Суд не звернув уваги на те, що відповідно Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», зокрема, статті 27, постанови Кабінету Міністрів України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 25 грудня 2015 року № 1127, зокрема пунктів 40,41, зі змінами і доповненнями та на день проведення реєстраційних дій, до переліку правовстановлювальних документів, на підставі яких проводиться державна реєстрація права власності на нерухоме майно, в тому числі, новоствореного в 2014 році, не відносяться: технічний паспорт, довідка про поштову адресу та звіт про проведення технічного обстеження.
Про порушення державним реєстратором Буркою С.І. порядку проведення державної реєстрації, визначений ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції станом на проведення реєстраційних дій свідчить те, що відомості в реєстр ним внесені 10 листопада 2020 року, година 18:04:52 (після закінчення робочого дня) - за два дні до прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень 12 листопада 2020 року.
Не надав державний реєстратор значення і безпідставним відомостям, що викладені у довідці, виданій Мельнице-Подільською селищною радою 06.11.2020 року № 623, в якій йдеться про адресу місця розташування будівлі для обслуговування, ремонту та зберігання власної сільськогосподарської техніки, та будівлі складу власної сільськогосподарської продукції. В довідці не зазначена підстава для видачі такої.
Також, Мельнице-Подільська селищна рада на той час мала в розпорядженні рішення виконкому Горошівської сільської ради від 23 жовтня 2016 року № 47, відповідно до якого на погосподарських дворах колишнього ВАТ «Горошівське», що знаходяться на вулиці Незалежності у селі Горошова, присвоєні поштові адреси. Серед усіх присвоєних номерів, адреси НОМЕР_1 а немає.
Окрім того, відповідно до розділу 4 Наказу Міністерства Юстиції України від 25.03.2011 № 912/5 «Про затвердження Методичних рекомендацій стосовно внесення записів до Реєстру прав власності на нерухоме майно, не пов`язаних з державною реєстрацією права власності та інших речових прав на нерухоме майна» адреса нерухомого майна є його ідентифікатором. Документом, що підтверджує зміну адресних даних об`єкта нерухомого майна, та є підставою для внесення відповідних змін до Реєстру прав, є рішення відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування, а не довідка, видана головою ради.
З огляду на позицію суду - голова будь-якої ОТГ має повноваження на присвоєння поштових адрес об`єктам нерухомого майна на території ОТГ, ще й у формі довідки.
Саме державний реєстратор Білобожнівської сільської ради Чортківського району Тернопільської області, який без правових підстав провів державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на спірні об`єкти нерухомого майна, не без допомоги халатних (можливо і злочинних) дій голови громади, створив по суті в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відмінні від належних ОСОБА_2 на праві власності: критого току площею 1021,2 кв.м., зерноскладу № 2 площею 566,4 кв.м., що знаходяться в АДРЕСА_1 , другі об`єкти: будівлю для обслуговування, ремонту та зберігання власної сільськогосподарської техніки, загальною площею 571,2 кв.м., будівлю складу власної сільськогосподарської продукції, загальною площею 1029,1 кв.м., що знаходяться в АДРЕСА_2 . Відмінності полягають у назві об`єктів, в поштовій адресі та даті спорудження будівель.
Підставою набуття дарувальником ОСОБА_3 права власності на предмет дарування: спірні об`єкти нерухомості, в договорі дарування значиться лише реєстраційний номер майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. А отже, правовстановлюючі документи нотаріусу не пред`являлися і такі нотаріусом не перевірялися.
Представник ОСОБА_1 - адвокат Верес М.Я. подав відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_2 , у якому зазначив, що позивач жодним чином не довів, що є законним власником майна, яке належить ОСОБА_1 , володів та користувався ним і воно вибуло з його власності за незалежних від нього обставин.
До матеріалів справи позивач додає архівний витяг Горошівської сільської ради Борщівського району Тернопільської області № 47 від 23.10.2015 року, з присвоєнням номерів на господарських дворах колишнього ВАТ “Горошівське”, із зазначенням адрес, по АДРЕСА_1 , втому числі нібито на його майно, по АДРЕСА_1 .
Тобто, станом на момент першої реєстрації майна, а саме на 15.01.2016 року, за твердженням самого позивача вже було надано адресу майна (рішення від 23.10.2015 року) по АДРЕСА_1 . Однак, за цією адресою воно не було зареєстровано. Це чітко свідчить про те, що майно за цією адресою не знаходилось.
Також слід зазначити, що наявні у власності ОСОБА_1 господарські приміщення, аж ніяк не відповідають тим розмірам, які вказані в ухвалі апеляційного суду Тернопільської області від 28.01.2015 року, та у витягах на право власності і технічному паспорті позивача.
Стосовно кримінального провадження, то це ніяк не впливає на право власності ОСОБА_1 . Ніхто нікому будь-якої підозри не пред`являв, відсутній судовий вирок, який набрав законної сили. Дії державного реєстратора є законними і будь-яких порушень закону він не вчиняв.
Представник ОСОБА_1 - адвокат Вереса М.Я. у судовому засіданні апеляційної скарги ОСОБА_2 не визнав, вважаючи її безпідставною, а рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим.
       У судове засідання ОСОБА_2 не з`явився повторно і не повідомив про причину неявки, будучи належним чином повідомленим про день, час і місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення за штрих кодом 0601128259906.
Білобожницька сільська рада Чортківського району Тернопільської області повідомлялась про розгляд справи шляхом направлення судової повістки до електронного кабінету, про що в матеріалах справи наявна довідка про доставку електронного документа.
       Відповідно до п. 2 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи.
       Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розгляд справи проводити у відсутності сторін, які належним чином повідомлені про дату, час і місце слухання справи. 
       Розглянувши справу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, проаналізувавши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.
       Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Як вказано в частині третій статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
       Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 цієї частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості.
Судом встановлено, що ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Тернопільської області від 28 січня 2014 року за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в справі № 594/1121/13-ц за позовом ОСОБА_2 до фірми «Топаз ЛТД» про визнання дійсними договорів купівлі-продажу нерухомого майна та визнання права власності на нерухоме майно (а.с. 9-10) визнано мирову угоду між ОСОБА_2 та фірмою «Топаз ЛТД», за умовами якої сторони визнали, що 22 листопада 2002 року між ОСОБА_2 та фірмою «Топаз ЛТД» були укладені договори № № 46, 47, 48 купівлі-продажу нежитлових приміщень і він після укладення цих договорів став власником, зокрема, нежитлового приміщення-комплексу току, розташованого в с. Горошова Борщівського району Тернопільської області, а саме критий тік 560 м.кв, вартістю 10000 грн., зерносклад № 1 - 190 м.кв. вартістю 8000 грн, зерносклад № 2 вартістю 20000 грн, 430 м.кв., площадка току пл. 0,98 га вартістю 8000 грн, огорожа току 800 м погонних вартістю 2000 грн.
Дана ухвала колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Тернопільської області від 28 січня 2014 року набрала законної сили 28 січня 2014 року.
Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав і обтяжень № 51674635 від 15 січня 2016 року (а.с.11) державним реєстратором Борщівського районного управління юстиції Григор`євою Т.М. 21 грудня 2015 року здійснена державна реєстрація об`єктів нерухомого майна (з відкриттям розділу) за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна № 828831161208 за адресою с. Горошова Борщівського району на: нежитлові приміщення загальною площею 2207 кв.м, а саме: нежитлове приміщення тракторної майстерні - 387 кв.м., нежитлове приміщення склозаводу - 640 кв.м., критий тік - 560 кв.м., зерносклад № 1 — 190 кв.м., зерносклад № 2 - 430 кв.м. Підставою виникнення права власності зазначено ухвалу колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Тернопільської області від 28 січня 2014 року в справі № 594/1121/13-ц.
Одночасно державним реєстратором зареєстровано право власності на вказане вище нерухоме майно за № 12933851 за ОСОБА_2 .
За даними, наданого позивачем повідомлення Борщівської ДПІ від 08 лютого 2023 року № 1694/6/19-00-51 (а.с. 33) ОСОБА_2 сплачено податок за нерухоме майно, нежитлові приміщення загальною площею 2207 кв.м., що знаходяться в с. Горошова Чортківського району Тернопільської області в сумі 10000 грн за період нарахування з 01 січня 2017 року по 31 грудня 2022 року.
27 вересня 2022 року ТОВ «Технічна інвентаризація об`єктів нерухомості» проведено технічну інвентаризацію сільськогосподарських будівель за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 13 - 29) та 28 вересня 2022 року надано на ім`я ОСОБА_2 висновок за № 269/22 (а.с. 31) щодо технічної можливості поділу об`єкту нерухомого майна - нежитлових приміщень загальною площею 2207,0 кв.м. та встановлено, що: склад новоутвореного об`єкта нерухомого майна: зерносклад № 2 площею 566,4 кв.м., критий тік площею 1021,2 кв.м., зерносклад № 1 площею 108,3 кв.м., прохідна площею 55,9 кв.м, площадка току, огорожа 1, огорожа 2 знаходяться по АДРЕСА_1 ; майстерня загальною площею - 542,0 кв.м. знаходиться по АДРЕСА_1 .
З Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 311642992 від 05 жовтня 2022 року (а.с. 32) встановлено, що ОСОБА_2 03 жовтня 2022 року реєструє по АДРЕСА_1 за собою наступне майно: зерносклад № 2 загальною площею 566,4 м.кв.; критий тік, загальною площею - 1021,2 м.кв.; зерносклад № 1 загальною площею 108,3 м.кв.; прохідну площею 55.9. м.кв.; площадку току «І»; огорожу 1; огорожу 2.
Підставою для державної реєстрації права власності на зазначене майно вказано: висновок щодо технічної можливості поділу об`єкту нерухомого майна №269/22, виданий 28 вересня 2022 року ТОВ «Технічна інвентаризація об`єктів нерухомості»; рішення органу місцевого самоврядування Мельнице-Подільської селищної ради (Горошівської сільської ради) № 47 від 23 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 28 січня 2014 року в справі № 594/1121/13-ц.
Рішенням виконавчого комітету Горошівської сільської ради від 23 жовтня 2015 року № 47 (а.с.12) господарським дворам колишнього ВАТ «Горошівське», що знаходяться на вулиці Незалежності у селі Горошова, присвоєні номери, проте, в даному рішенні не зазначені нежитлові приміщення, право власності на які зареєстровано за позивачем ОСОБА_2 , а адресу — АДРЕСА_1 присвоєно лише одному приміщенню - новому складу, інші приміщення за цією адресою в даному рішенні не значаться.
Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 232174018 від 12 листопада 2020 року (а.с. 61) державним реєстратором Білобожницької сільської ради Чортківського району Тернопільської області Буркою С.І. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 55096796 від 12 листопада 2020 року та проведено державну реєстрацію права власності, форма власності, приватна, на будівлі сільськогосподарського призначення, що розташовані: АДРЕСА_2 за ОСОБА_3 .
Відповідно до даних Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 232174018 від 12 листопада 2020 року державний реєстратор Білобожницької сільської ради 10 листопада 2020 року здійснив реєстрацію права власності, номер запису про право власності/довірчої власності: 39142544, на будівлі сільськогосподарського призначення, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2219360261208, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 : будівлю для обслуговування, ремонту та зберігання власної сільськогосподарської техніки під літ «А», загальною площею 571,2 кв.м; будівлю складу власної сільськогосподарської продукції під літ. “Б”, загальною площею 1029,1 кв.м. за ОСОБА_3 .
Підставою для державної реєстрації права власності на вищевказані об`єкти нерухомого майна стали наступні документи: технічний паспорт, серія та номер: 40, виданий 30.10.2020, видавник: ФОП ОСОБА_5 , довідка, серія та номер: 623, видана 06.11.2020, видавник: Мельнице-Подільська селищна рада; звіт про проведення технічного обстеження, серія та номер: б/н, виданий 03.11.2020, видавник: ФОП ОСОБА_5 .
За даними довідки Мельнице-Подільської селищної ради № 623 від 06 листопада 2020 року (а.с. 59) будівлі сільськогосподарського призначення: будівля для обслуговування, ремонту та зберігання власної сільськогосподарської техніки та будівля складу власної сільськогосподарської продукції, розташовані на АДРЕСА_2 та належать ОСОБА_3 .
Рішенням шостої сесії Мельнице-Подільської селищної ради 8-го скликання № 257 від 25 березня 2021 року (а.с. 62) задоволено клопотання ОСОБА_3 та надано йому дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею орієнтовно 0.83 га для ведення особистого селянського господарства (обслуговування будівель сільськогосподарського призначення) в АДРЕСА_2 , за рахунок земель запасу селищної ради, землі не надані у власність або постійне користування в межах населеного пункту.
25 травня 2021 року ОСОБА_3 згідно договору дарування серія та номер НРА 047958, посвідченого приватним нотаріусом Борщівського районного нотаріального округу Тернопільської області Пікуль Г.Я. 25 травня 2021 року, за № 271 (а.с. 63) подарував ОСОБА_1 будівлі сільськогосподарського призначення, які знаходяться по АДРЕСА_3 , а саме: будівлю для обслуговування, ремонту та зберігання власної сільськогосподарської техніки під літ «А», загальною площею 571,2 кв.м., будівлю складу власної сільськогосподарської продукції під літ. “Б”, загальною площею 1029,1 кв.м. В Договорі дарування зазначено, що будівлі розташовані на земельній ділянці площею 0,5700 га. за кадастровим номером 6120882500:02:001:0373.
На підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 58337849 від 25 травня 2021 року, приватний нотаріус Чортківського районного нотаріального округу Пікуль Г.Я. здійснила реєстрацію права власності, номер запису про право власності/довірчої власності: 42128976, на будівлі сільськогосподарського призначення, які знаходяться по АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2219360261208, за ОСОБА_1 (копія інформації з ДРРПнИМ від 02 лютого 2023 року № 321759458) (а.с. 64).
Рішенням від 23 грудня 2021 року № 880 13-ої сесії Мельнице-Подільської селищної ради 8-го скликання (а.с. 65) передано ОСОБА_1 безоплатно у приватну власність земельну ділянку площею 0,57 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 6120882500:02:001:0373, в АДРЕСА_2 .
На підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), Індексний номер 63190428 від 01 лютого 2022 року, приватний нотаріус Чортківського районного нотаріального округу Пікуль Г.Я. здійснила реєстрацію права власності, номер запису про право власності/довірчої власності:46466657, на земельну ділянку кадастровий номер 6120882500:02:001:0373, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2571408961060, за ОСОБА_1 (копія інформації з ДРРПнНМ від 01 лютого 2022 року № 297421609) (а.с. 66).
Відмовляючи у задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не подано будь-яких доказів того, що ОСОБА_1 недобросовісно набула спірне майно у власність, порушивши при цьому права ОСОБА_2 .
Також не підтверджено жодними доказами, що нежитлові приміщення та споруди зернотоку ВАТ «Горошівське», право власності на які зареєстровано за ОСОБА_2 , а саме, сільськогосподарські будівлі по АДРЕСА_1 , до складу яких входять в тому числі, зерносклад № 2 площею 566,4 кв.м., критий тік площею 1021,2 кв.м., і будівлі, власником яких на даний час є відповідачка на підставі договору дарування, а саме будівля для обслуговування, ремонту та зберігання власної сільськогосподарської техніки, загальною площею 571,2 кв.м., і будівля складу власної сільськогосподарської продукції, загальною площею 1029,1 кв.м., розташовані по АДРЕСА_2 , є одними і тими самими об`єктами нерухомого майна. 
З такими висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів, з огляду на таке.
Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Статтею 16 ЦК України передбачене право на звернення до суду за захистом свого права і встановлені способи захисту, серед яких є визнання права, а також відновлення становища, яке існувало до порушення.
Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений статтею 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом.
Згідно з ч. 1ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі осіб.
Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
За ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (стаття 387 ЦК України).
Віндикація - витребування своєї речі неволодіючим власником від володіючого не власника. Віндикація - це передбачений законом основний речово-правовий спосіб захисту цивільних прав та інтересів власника майна чи особи, що має речове право на майно (титульного володільця), який полягає у відновленні становища, що існувало до порушення, шляхом повернення об`єкта права власності у володіння власника (титульного володільця) з метою відновлення права використання власником усього комплексу його правомочностей.
Віндикаційним позовом захищаються права власності в цілому, оскільки він пред`являється в тих випадках, коли порушені права володіння користування та розпорядження одночасно. Однак право власності за власником зберігається, тому що може бути підтвердженим правовстановлюючими документами, або іншими письмовими доказами.
Отже, позивачем за віндикаційним позовом є неволодіючий власник. Відповідачем за віндикаційним позовом виступає незаконний володілець майна, який може і не знати про неправомірність і незаконність свого володіння та утримання такого майна. Незаконним володільцем визнається така особа, яка здійснює володіння майном без належних правових підстав. 
Власник має право витребувати своє майно від особи, в якої таке майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним. 
Предметом доказування у справах за позовами про витребування майна з чужого незаконного володіння становлять обставини, які підтверджують правомірність вимог позивача про повернення йому індивідуально-визначеного майна з чужого незаконного володіння, як то факти, що підтверджують право власності на витребуване майно, вибуття його з володіння позивача, перебування його в натурі у відповідача та інше.
У такій справі необхідно встановити обставини, що мають засвідчити правомірність вимог позивача про повернення йому майна з чужого незаконного володіння, а саме: підтверджують його право власності або інше речове право титульного володільця на витребуване майно; вибуття майна з володіння позивача; наявність майна в натурі у володінні відповідача; відсутність у відповідача правових підстав для володіння цим майном. Правові позиції щодо особливостей віндикації та обсягів доведення у справах за позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння неодноразово викладалися Верховним Судом, зокрема у постановах від 15.05.2018 року у справі № 923/630/17, від 29.01.2019 року у справі № 911/3312/17, від 02.04.2019 року у справі № 911/737/18, від 19.06.2019 року у справі № 914/1671/17, від 27.08.2019 року у справі № 925/366/18.
Верховний Суд у своїй постанові від 21 червня 2018 року у справі № 703/5364/15- ц (провадження № 61-4812св18) вказав, що "застосовуючи положення статті 387 ЦК України, суди повинні виходити з того, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним.
Аналіз ст. 387 ЦК України свідчить про те, що віндикаційний позов ґрунтується передусім на тому, що право власності на річ є абсолютним і слідує за річчю, зберігаючись навіть у випадку незаконного вибуття з володіння власника та в період перебування в незаконному володінні іншої особи. Тому віндикаційна вимога може бути заявлена щодо витребування лише індивідуально-визначеної речі.
Таким чином, звертаючись з даним позовом, позивач має надати докази на підтвердження права власності на спірне майно, має довести індивідуальні ознаки майна, що витребовується, наявність майна у незаконному володінні відповідача, а також відсутність в останнього правових підстав для володіння цим майном.
Згідно з ч. ч. 1 - 4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. 
Відповідно до частини першої статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України).
Згідно з частинами першою, другою статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13 (провадження № 14-400цс19) сформулювала висновки про те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину потрібно доказувати так, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний.
Як вбачається із матеріалів справи, пред`являючи позов ОСОБА_2 посилається на ухвалу колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Тернопільської області від 28 січня 2014 року, якою визнано мирову угоду між ОСОБА_2 та фірмою «Топаз ЛТД» та за умовами якої сторони визнали, що 22 листопада 2002 року між ОСОБА_2 та фірмою «Топаз ЛТД» були укладені договори № № 46, 47, 48 купівлі-продажу нежитлових приміщень і він після укладення цих договорів став власником, зокрема, нежитлового приміщення-комплексу току, розташованого в с. Горошова Борщівського району Тернопільської області, а саме критий тік 560 м.кв, вартістю 10000 грн., зерносклад № 1 - 190 м.кв. вартістю 8000 грн, зерносклад № 2 вартістю 20000 грн, 430 м.кв., площадка току пл. 0,98 га вартістю 8000 грн, огорожа току 800 м погонних вартістю 2000 грн.
Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав і обтяжень № 51674635 від 15 січня 2016 року державним реєстратором Борщівського районного управління юстиції Григор`євою Т.М. 21 грудня 2015 року здійснена державна реєстрація об`єктів нерухомого майна (з відкриттям розділу) за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна № 828831161208 за адресою с. Горошова Борщівського району на: нежитлові приміщення загальною площею 2207 кв.м, а саме: нежитлове приміщення тракторної майстерні - 387 кв.м., нежитлове приміщення склозаводу - 640 кв.м., критий тік - 560 кв.м., зерносклад № 1 - 190 кв.м., зерносклад № 2 - 430 кв.м. Підставою виникнення права власності зазначено ухвалу колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Тернопільської області від 28 січня 2014 року в справі № 594/1121/13-ц.
Одночасно державним реєстратором зареєстровано право власності на вказане вище нерухоме майно за № 12933851 за ОСОБА_2 .
Рішенням виконавчого комітету Горошівської сільської ради від 23 жовтня 2015 року № 47 господарським дворам колишнього ВАТ «Горошівське», що знаходяться на вулиці Незалежності у селі Горошова, присвоєні номери, проте, в даному рішенні не зазначені нежитлові приміщення, право власності на які зареєстровано за позивачем ОСОБА_2 , а адресу — АДРЕСА_1 присвоєно лише одному приміщенню - новому складу, інші приміщення за цією адресою в даному рішенні не значаться.
Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 232174018 від 12 листопада 2020 року державним реєстратором Білобожницької сільської ради Чортківського району Тернопільської області Буркою С.І. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 55096796 від 12 листопада 2020 року та проведено державну реєстрацію права власності, форма власності, приватна, на будівлі сільськогосподарського призначення, що розташовані: АДРЕСА_2 за ОСОБА_3 ..
25 травня 2021 року ОСОБА_3 згідно договору дарування серія та номер НРА 047958, посвідченого приватним нотаріусом Борщівського районного нотаріального округу Тернопільської області Пікуль Г.Я. 25 травня 2021 року, за № 271 подарував ОСОБА_1 будівлі сільськогосподарського призначення, які знаходяться по АДРЕСА_3 , а саме: будівлю для обслуговування, ремонту та зберігання власної сільськогосподарської техніки під літ «А», загальною площею 571,2 кв.м., будівлю складу власної сільськогосподарської продукції під літ. “Б”, загальною площею 1029,1 кв.м. В Договорі дарування зазначено, що будівлі розташовані на земельній ділянці площею 0,5700 га. за кадастровим номером 6120882 500:02:001:0373.
Враховуючи наведене, аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, колегія суддів вважає, що немає достовірних даних того, що майно яке набув ОСОБА_2 згідно мирової угоди, затвердженої ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Тернопільської області від 28 січня 2014 року та майно, яке є у власності ОСОБА_1 це одне і теж. Звертаючись з даним позовом, позивач має надати докази на підтвердження права власності на спірне майно, має довести індивідуальні ознаки майна, що витребовується, наявність майна у незаконному володінні відповідача, а також відсутність в останнього правових підстав для володіння цим майном.
Також колегія суддів звертає увагу на те, що позивач не заявляв клопотання про призначення експертизи для підтвердження ідентифікації оспорюваного майна, яка могла б бути належним доказом у справі, який би підтвердив чи спростував ідентифікацію оспорюваного майна, після якого суд вирішує наявність чи відсутність порушених речових прав позивача. 
Суд не заперечує права позивача на сільськогосподарські будівлі, однак в даному випадку, предметом доказування є підтвердження права вимога щодо витребування індивідуально-визначеного майна, яке належить на праві власності ОСОБА_1 . Тому саме позивач повинен належними доказами довести порушення свого права та підстави витребування. 
Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про допущення судом першої інстанції грубої недбалості під час вирішення цього спору, оскільки такі доводи не підтверджені жодними доказами та базуються виключно на припущеннях. 
Отже, розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначив характер спірних правовідносин та норми матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права. 
Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Таким чином, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_2 слід залишити без задоволення, а рішення Борщівського районного суду Тернопільської області від 27 листопада 2024 року — залишити без змін.

       Керуючись ст. ст. 35, 259, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

       Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

       Рішення Борщівського районного суду Тернопільської області від 27 листопада 2024 року залишити без змін.

       Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

       Повний текст судового рішення виготовлений 08травня 2025 року.

Головуюча                                                                 Н.М. Храпак

Судді:                                                                         О.З. Костів

                                                                                       М.В. Хома