ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
Єдиний унікальний номер справи: 766/5848/2                                 Головуючий в І інстанції: Майдан С.І.
Номер провадження: 22-ц/819/173/25                                        Доповідач: Базіль Л.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2025 року                                 м. Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючої судді (судді-доповідача)         Базіль Л.В.,
суддів:         Бездрабко В.О., РадченкоаС.В.,
секретар судового засідання          Андреєва В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою Управління освіти Херсонської міської ради на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 04 жовтня 2024 року, ухвалене у складі судді Майдан С.І. у справі №766/5848/24 за позовом ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Біла Тетяна Володимирівна, до Управління освіти Херсонської міської ради, Херсонського закладу дошкільної освіти №23 Херсонської міської ради, третя особа без самостійних вимог – ОСОБА_2 , про відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог.
У квітні 2024 року ОСОБА_1 , від імені якої діяла адвокат Біла Тетяна Володимирівна, звернулась до суду з позовом до Управління освіти Херсонської міської ради, Херсонського закладу дошкільної освіти №23 Херсонської міської ради, третя особа без самостійних вимог – ОСОБА_2 , в якому просила стягнути з Управління освіти Херсонської міської ради на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 100000,00 грн та судові витрати, які складаються із судового збору та витрат на правничу допомогу адвоката.
Позовна заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 до повномасштабного вторгнення російської федерації в Україну працювала вихователем Херсонського закладу дошкільної освіти №23 Херсонської міської ради. В період окупації міста Херсона виконувала свої обов`язки відповідно до посадової інструкції. 
З серпня 2022 року по 30.12.2022 року не отримувала заробітної плати. 30.12.2022 року ОСОБА_1 у мобільному додатку «Вайбер» отримала наказ № 5 в.о. обов`язки директора Херсонського закладу дошкільної освіти №23 Херсонської міської ради, ОСОБА_2 «Про призупинення дії трудових відносин».
Причиною для призупинення закладом з позивачкою трудових відносин у наказі зазначено « у зв`язку із здійсненням пропаганди у закладі освіти з метою сприяння здійсненню збройної агресії проти України, відкритим схилянням працівників закладу до роботи на окупаційну владу, встановленню та підтримання окупаційного режиму».
Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 04.10.2023 року по справі №521/10655/23, яке набрало законної сили 09.11.2023 року, скасовано наказ Херсонського закладу дошкільної освіти №23 Херсонської міської ради від 30.12.2022 року за №5 «Про призупинення трудових відносин» в частині призупинення трудових відносин з ОСОБА_1 , стягнуто з Управління освіти Херсонської міської ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01.01.2023 року по дату ухвалення рішення в розмірі 60300 грн та заробітну плату в розмірі 33500,00 грн.
Незаконне призупинення дії трудових відносин та невиплата заробітної плати призвело позивачку до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зав`язків внаслідок безпідставного її звинувачення в протиправності її діяльності при виконанні нею посадових обов`язків вихователя. 
З урахуванням викладеного, ОСОБА_1 просила суд задовольнити її позовні вимоги. 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції.
Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 04 жовтня 2024 року позов ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Біла Тетяна Володимирівна, задоволено частково.
Стягнуто з Управління освіти Херсонської міської ради на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 20000,00 грн та судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 605,60 грн, витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 5000,00 грн.
В іншій частині позову відмовлено.
Висновок суду мотивовано тим, що позивачем підтверджено факт порушення її законних прав, яке полягало у незаконному призупиненні дії трудового договору, що призвело до моральних страждань.
Вирішуючи розмір моральної шкоди суд виходив із засад розумності та враховуючи обставини справи дійшов висновку, що грошова сума у розмірі 20000,00 грн моральної шкоди є відповідною і достатньою грошовою компенсацією за завдану незаконними діями відповідача моральної шкоди.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі Управління освіти Херсонської міської ради, яка підписана представником Петриченко Ю.В., просить скасувати рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 04 жовтня 2024 року в повному обсязі.
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції неправильно встановлено обставини справи, які мають значення для справи.
Вказувала, що Херсонський заклад дошкільної освіти №23 Херсонської міської ради є юридичною особою, тому покладення на управління освіти Херсонської міської ради витрат, як на головного розпорядника коштів Херсонського закладу дошкільної освіти №23 Херсонської міської ради, є недоцільним, оскільки позивач не є у трудових відносинах з управлінням освіти Херсонської міської ради та управління освіти не порушувало прав позивача. 
Вважає, що позивачем не підтверджено факт порушення її законних прав, яке полягало у звинуваченню відповідачем щодо здійснення пропаганди та незаконному призупиненні дії трудового договору, що призвело до моральних страждань, оскільки не враховано інший наказ. 
Аргументи інших учасників справи. 
У відзиві на апеляційну скаргу  ОСОБА_3 , від імені якої діє адвокат Негуляєв М.А. просить з посиланням на безпідставність доводів апеляційної скарги у задоволенні скарги відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. Зазначив, що позивачем у зв`язку із переглядом справи в суді апеляційної інстанції понесені витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 6500,00 грн., які складаються з аналізу апеляційної скарги та додатків до неї – 1500,00 грн., підготовка відзиву на апеляційну скаргу – 5000,00 грн. Докази понесених витрат на правничу допомогу адвоката будуть подані до суду відповідно до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України. 
Явка учасників справи до апеляційного суду
В судовому засіданні апеляційного суду представник Управління освіти Херсонської міської ради доводи викладені в апеляційній скарзі підтримала з підстав в ній викладених, просила апеляційну скаргу задовольнити.
Представник Херсонського закладу дошкільної освіти №23 Херсонської міської ради, Синько О.В. в судовому засіданні доводи апеляційної скарги визнала.
Адвокат Негуляєв М.А., діючи від імені ОСОБА_3 , в судовому засіданні апеляційного суду заперечив проти задоволення апеляційної скарги.
Позиція апеляційного суду.
Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з таких підстав.
Фактичні обставини справи. 
Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 працювала вихователем Херсонського закладу дошкільної освіти №23 Херсонської міської ради, що не заперечується сторонами.
30.12.2022 року наказом №5 Херсонського закладу дошкільної освіти №23 Херсонської міської ради призупинено трудові відносини з 30.12.2022 року з ОСОБА_1 . 
Із змісту наказу слідує, що при його винесені в.о. директора Херсонського закладу дошкільної освіти №23 Херсонської міської ради Синько О.В. керувалася ст.13 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 26.08.2022 року, у зв`язку із здійсненням пропаганди у закладі освіти з метою сприяння здійсненню збройної агресії проти України, відкритим схилянням працівників закладу до роботи на окупаційну владу, встановленню та підтриманню окупаційного режиму (а.с.5).
30.12.2022 року ОСОБА_1 була ознайомлена із вищевказаним наказом.
10 січня 2023 року винесено наказ № 6 «Про внесення доповнень до наказу від 30.12.2022 року № 5 «Про призупинення трудових відносин», яким наказ викладено в такій редакції: « У зв`язку з тимчасовою відсутністю можливості Херсонського закладу дошкільної освіти № 23 Херсонської міської ради забезпечувати деяких працівників роботою і тимчасове припинення ними виконання роботи за укладеним трудовим договором у зв`язку із збройною агресією проти України, що виключає можливість обох сторін трудових відносин виконувати обов`язки, передбачені трудовим договором». 
Рішенням Малиновського районного суду м. Одеса від 04.10.2023 року по справі №521/10655/23, яке набрало законної сили 09.11.2023 року, скасовано наказ Херсонського закладу дошкільної освіти № 23 Херсонської міської ради від 30.12.2022 року «Про призупинення дії трудових відносин» в частині призупинення трудових відносин з ОСОБА_1 , стягнуто з Управління освіти Херсонської міської ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01.01.2023 року по дату ухвалення рішення в розмірі 60300,00 грн та заробітну плату в розмірі 33500,00 грн.
Вказане рішення суду мотивовано тим, що в ході розгляду справи стороною відповідачів не було доведено наявності передбачених законом підстав для призупинення з позивачем дії трудового договору. Відповідачами не було надано відповідних, належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позивачем позовні вимоги і свідчили б про неможливість виконання відповідачем ХЗДО № 23 ХМР виробничих завдань та функцій, призупинення його діяльності, а також про неможливість виконання ОСОБА_4  визначених трудовим договором завдань. Також стороною відповідача не надано до суду доказів про те, що з 30 грудня 2022 року Херсонський заклад дошкільної освіти № 23 Херсонської міської ради не міг здійснювати свою діяльність. 
Позиція апеляційного суду та застосовані норми права.
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині не в повній мірі відповідає зазначеним вимогам закону.
Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди, виходив з того, що позивачем підтверджено факт порушення її законних прав, яке полягало у звинуваченні відповідачем щодо здійснення пропаганди та незаконному призупинені дії трудового договору, що призвело до моральних страждань.
Вирішуючи питання щодо розміру моральної шкоди, суд першої інстанції врахував обставини справи та керуючись засадами розумності дійшов висновку про те, що грошова сума у розмірі 20000,00 грн моральної шкоди є відповідною і достатньою грошовою компенсацією за завдану незаконними діями відповідача моральної шкоди.
При цьому суд першої інстанції зробив висновок, що стягнути моральну шкоду на користь позивачки слід з Управління освіти Херсонської міської ради, яке є розпорядником бюджетних коштів, а тому він, як відповідач, несе повну відповідальність фінансових обов`язків щодо Херсонського закладу дошкільної освіти №23 Херсонської міської ради.
Проте повністю з таким висновком суду першої інстанції не можна погодитися з таких підстав.
Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.
       Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Відповідно до ч.1 ст.237-1 КЗпП України ( в редакції чинній на час подання позову) відшкодування роботодавцем моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав, у тому числі внаслідок дискримінації, мобінгу (цькування), факт якого підтверджено судовим рішенням, що набрало законної сили, призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зав`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.
Отже, підставою для відшкодування моральної шкоди, згідно зі ст. 237-1 КЗпП України, є порушення прав працівника у сфері трудових відносин, яке призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя.
Моральна шкода вважається заподіяною, якщо особа і заподіювач такої шкоди перебувають у трудових правовідносинах або на них поширюється дія трудового законодавства; вона виникла внаслідок порушення трудових прав із боку роботодавця; працівник зазнає моральних втрат у вигляді моральних страждань, тобто негативних змін, що відбуваються в його свідомості внаслідок усвідомлення факту порушення його трудових прав, і ці негативні зміни призвели до втрати нормальних життєвих зв`язків, а також вимагають від працівника додаткових зусиль для організації свого життя.
Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
У даному випадку, матеріалами справи, а саме рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 04.10.2023 року по справі №521/10655/23, яке набрало законної сили 09.11.2023 року, підтверджено, що  відповідач Херсонський заклад дошкільної освіти №23 Херсонської міської ради порушив трудові права  ОСОБА_4  шляхом незаконного призупинення дії укладеного із  ОСОБА_4  трудового договору. Суд констатував, що в ході розгляду справи стороною відповідачів не було доведено наявності передбачених законом підстав для призупинення з позивачем дії трудового договору. Відповідачами не було надано відповідних, належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позивачем позовні вимоги і свідчили б про неможливість виконання відповідачем ХЗДО № 23 ХМР виробничих завдань та функцій, призупинення його діяльності, а також про неможливість виконання ОСОБА_4  визначених трудовим договором завдань. Також стороною відповідача не надано до суду доказів про те, що з 30 грудня 2022 року Херсонський заклад дошкільної освіти № 23 Херсонської міської ради не міг здійснювати свою діяльність. Такі висновки районним судом зроблені, як вбачається із змісту рішення, з врахуванням наказу №6 від 10 січня 2023 року «Про внесення доповнень до наказу від 30.12.2022 року № 5 «Про призупинення трудових відносин», яким наказ викладено в такій редакції: «У зв`язку з тимчасовою відсутністю можливості Херсонського закладу дошкільної освіти № 23 Херсонської міської ради забезпечувати деяких працівників роботою і тимчасове припинення ними виконання роботи за укладеним трудовим договором у зв`язку із збройною агресією проти України, що виключає можливість обох сторін трудових відносин виконувати обов`язки, передбачені трудовим договором». 
На підставі викладеного, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції, що наявні правові підстави для стягнення на користь ОСОБА_4 моральної шкоди, завданої порушенням її трудових прав, а саме, незаконним призупиненням дії укладеного із ОСОБА_4 трудового договору, оскільки позбавлення позивачки роботи безумовно призвело її до моральних страждань і вимагало від неї додаткових зусиль для організації свого життя. 
Розмір моральної шкоди в сумі 20000,00 грн відповідає критеріям справедливості і розумності.
Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для відшкодування моральної шкоди та визначений судом до стягнення розмір моральної шкоди.
Посилання скаржника на те, що судом не був врахований інший наказ, а саме від 10 січня 2023 року № 6 «Про внесення доповнень до наказу від 30.12.2022 року № 5 «Про призупинення трудових відносин», є безпідставним, оскільки вказаний наказ був предметом дослідження Малиновського районного суду м. Одеси при розгляді справи №521/10655/23 та на підставі якого в сукупності з іншими доказами судом зроблено висновок, що стороною відповідачів не було доведено наявності передбачених законом підстав для призупинення з позивачем дії трудового договору. 
Разом з тим колегія суддів не може погодитися з висновками суду про стягнення з Управління освіти Херсонської міської ради моральної шкоди на користь позивачки, оскільки суд зробив такі висновки при неповному з`ясуванні обставин, які мають значення для вирішення справи, та без врахування відповідних норм матеріального права.
Так, суд першої інстанції, дійшовши правильного висновку про наявність правових підстав, передбачених ст.237-1 КЗпП України для відшкодування позивачці моральної шкоди, залишив поза увагою, що обов`язок по відшкодуванню моральної шкоди у разі доведення її завдання законодавчо покладено саме на роботодавця.
Працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою (ст.2 КЗпП України).
Відповідно до ст.21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і роботодавцем (роботодавцем-фізичною особою), за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а роботодавець (роботодавець-фізична особа) зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.
Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 працювала вихователем Херсонського закладу дошкільної освіти №23 Херсонської міської ради, що не заперечується сторонами.
30.12.2022 року наказом №5 Херсонського закладу дошкільної освіти №23 Херсонської міської ради призупинено трудові відносини з 30.12.2022 року з ОСОБА_1 . Рішенням Малиновського районного суду м. Одеса від 04.10.2023 року по справі №521/10655/23, вказаний наказ скасований як незаконний.
З матеріалів справи також вбачається, що Управління освіти Херсонської міської ради не вчиняло будь-яких дій, направлених на визнання або оспорювання законних прав позивача, на чому слушно вказує скаржник в апеляційній скарзі.
Херсонський заклад дошкільної освіти №23 Херсонської міської ради є юридичною особою, що не заперечується сторонами та підтверджується матеріалами справи.
Згідно із приписами статті 80 Цивільного кодексу України юридична особа наділена цивільною правоздатністю і дієздатністю та може бути позивачем та відповідачем у суді. У відповідності до положень статті 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями. Юридична особа відповідає за своїми зобов`язаннями усім належним їй майном. Учасник (засновник) юридичної особи не відповідає за зобов`язаннями юридичної особи, а юридична особа не відповідає за зобов`язаннями її учасника (засновника), крім випадків, встановлених установчими документами та законом.
З огляду на викладене належним відповідачем за вимогами   ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди на підставі ст.237-1 КЗпП України є саме роботодавець – Херсонський заклад дошкільної освіти №23 Херсонської міської ради, який незаконно призупинив дію укладеного з ОСОБА_4 трудового договору, тим самим позбавив її роботи та завдав такими діями моральної шкоди. Тому відсутні підстави для відшкодування моральної шкоди з Управління освіти Херсонської міської ради, оскільки немає причинно-наслідкового зв`язку з діями вказаного відповідача, який би давав підстави для покладення на нього обов`язку з відшкодування моральної шкоди.
Отже Управління освіти Херсонської міської ради є неналежним відповідачем за вказаними позовними вимогами і з нього, у тому числі, не можуть стягуватися судові витрати.
Посилання суду першої інстанції на те, що оскільки Управління освіти Херсонської міської ради є розпорядником бюджетних коштів, тому, як відповідач несе повну відповідальність фінансових обов`язків щодо Херсонського закладу дошкільної освіти № 23 Херсонської міської ради, є помилковими.
Відповідно до частини шостою статті 37 Закону України «Про дошкільну освіту» порядок діловодства і бухгалтерського обліку в закладі дошкільної освіти визначається керівником закладу відповідно до законодавства. За рішенням керівника закладу дошкільної освіти бухгалтерський облік може здійснюватися самостійно закладом освіти або через централізовану бухгалтерію.
Оскільки в матеріалах справи відсутні документи, які б вказували на порядок бухгалтерського обліку в Херсонському закладі дошкільної освіти № 23 Херсонської міської ради, апеляційний суд з метою встановлення всіх обставин, які мають істотне значення для правильного вирішення спору, прийняв на стадії апеляційного перегляду справи наданий скаржником договір про бухгалтерське обслуговування централізованою бухгалтерією Управління освіти Херсонської міської ради від 25 січня 2018 року, укладений між Херсонським ясла-садок №23 Херсонської міської ради (далі Замовник або заклад освіти) та Управлінням освіти Херсонської міської ради (далі виконавець1), централізованої бухгалтерії Управління освіти Херсонської міської ради (далі виконавець 2).
Відповідно до п.1.1 договору замовник передає, а виконавець-2 приймає повноваження по веденню бухгалтерського обліку фінансово-господарської діяльності замовника по бюджетним коштам та коштам, отриманим із позабюджетних джерел. 
Сторонами цього договору погоджено, що замовник (Херсонський ясла-садок №23 Херсонської міської ради) має право розпоряджатися фондом заробітної плати в межах лімітних призначень (п.3.4.2). Отже саме Херсонський ясла-садок №23 Херсонської міської ради та централізована бухгалтерія здійснює нарахування та виплату заробітної плати працівникам, в межах затверджених видатків на оплату праці в кошторисі установи.
З огляду на викладене, враховуючи, що моральна шкода спричинена внаслідок порушення трудових прав із боку роботодавця, тому саме Херсонський ясла-садок №23 Херсонської міської ради є належним відповідачем за позовними вимогами ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди.

Відповідно до ч.1ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин справи, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
За таких обставин апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги частково знайшли своє підтвердження, висновки суду в частині щодо визначення належного відповідача по вимогам позивачки про стягнення моральної шкоди не відповідають обставинам справи, що відповідно до вимог ч.1 ст.376 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог про стягнення з  Херсонського ясла-садок №23 Херсонської міської ради на користь ОСОБА_4 моральної шкоди в сумі 20 000,00 грн.
В іншій частині позовні вимоги слід залишити без задоволення.
Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України).
Частинами першою-другою статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачка пред`явила позов про стягнення моральної шкоди в сумі 100000,00 грн та сплатила, з урахуванням відповідних ставок судового збору, судовий збір в сумі 1211,20 грн що документально підтверджено платіжною інструкцією від 15.04.2024 року № 0.0.3588278567.1 (а.с. 12), а також понесла витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7300,00 грн.
Оскільки рішенням суду задоволено позов на 20 %, то на користь позивача до стягнення підлягає 242,24 грн судового збору, сплаченого при поданні позову, та 1460,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Управління освіти Херсонської міської ради при поданні апеляційної скарги сплатило 1453,44 грн судового збору, що підтверджується платіжними інструкціями від 24.01.2025 року № 54 та від 21.01.2025 року № 61 (а.с. 89, 90), які необхідно стягнути з позивача на користь Управління освіти Херсонської міської ради.
Повний текст постанови складено 11.04. 2025 року.
На підставі викладеного, керуючись статтями 367, 374, 376 ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу Управління освіти Херсонської міської ради частково задовольнити.
Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 04 жовтня 2024 року скасувати і ухвалити нове судове рішення.
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління освіти Херсонської міської ради, Херсонського закладу дошкільної освіти №23 Херсонської міської ради, третя особа без самостійних вимог – ОСОБА_2 , про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з Херсонського закладу дошкільної освіти №23 Херсонської міської ради на користь ОСОБА_1 20000,00 грн моральної шкоди, 242,24 грн судового збору та 1460,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
В іншій частині позовні вимоги залишити без задоволення.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Управління освіти Херсонської міської ради судовий збір в сумі 1453,44 грн сплачений за подання апеляційної скарги.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Головуючий                                                         Л.В. Базіль

Судді                                                                 В.О. Бездрабко

                                                                       С.В. Радченко