П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

24 квітня 2025 р.	м. Одеса	Справа № 420/15288/24	

Категорія:106000000          Головуючий в 1 інстанції: Свида Л.І.
          Місце ухвалення: м. Одеса
          Дата складання повного тексту:29.11.2024 р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого           – Бітова А.І.
суддів                     – Лук`янчук О.В.
– Ступакової І.Г.

у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), справа розглянута за правилами п.3 ч.1 ст. 311 КАС України,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою військової академії (м. Одеса) на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до військової академії (м. Одеса) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до військової академії (далі – ВА) (м. Одеса) про:
-          визнання протиправною бездіяльності стосовно нарахування та виплати компенсації втрати доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 30 серпня 2016 року по 27 квітня 2024 року відповідно до Закону України від 19 жовтня 2000 року №2050-ІІІ "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати" (далі – Закон №2050-ІІІ) та "Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року №159 (далі – Порядок №159), 
-          зобов`язання нарахувати та виплатити компенсацію втрати доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 30 серпня 2016 року по 27 квітня 2024 року відповідно до Закону №2050-ІІІ та Порядку №159 (із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до п.2 "Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року №44 (далі – Порядок №44)).
Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09 травня 2023 року у справі №420/4957/23 відповідачем 27 квітня 2024 року виплачено на користь позивача грошові кошти у сумі 169 194,19 грн. Позивач вважав, що відповідачем в порушення вимог Закону №2050-ІІІ та Порядку №159 не виплачено на його користь компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, тому така бездіяльність є протиправною.
Відповідач позов не визнав, вказуючи, що позивач залишаючи ВА свідомо надав згоду на виключення його зі списків особового складу та будь-яких заперечень, в тому числі щодо грошового розрахунку з ним він не мав. Відповідач вказував, що ВА (м. Одеса) не затримувала виплату позивачу присудженої судом індексації, а нарахувала та виплатила її своєчасно. Відповідач вважав, що вимоги позивача щодо нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів за несвоєчасну виплату індексації грошового забезпечення призводять до несправедливості та створюють реальні передумови нанесення економічних збитків державі в умовах дії воєнного стану та існуючого дефіциту бюджетних коштів, вкрай необхідних у цей час для потреб Збройних Сил України.
Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до ВА (м. Одеса) про визнання протиправною бездіяльності стосовно нарахування та виплати компенсації втрати доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 30 серпня 2016 року по 27 квітня 2024 року відповідно до Закону №2050-ІІІ та Порядку №159, зобов`язання нарахувати та виплатити компенсацію втрати доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 30 серпня 2016 року по 27 квітня 2024 року відповідно до Закону №20-50-ІІІ та Порядку №159 (із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до п.2 Порядку №44 – задоволено.
Визнано протиправною бездіяльності ВА (м. Одеса) щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 30 серпня 2016 року по 27 квітня 2024 року відповідно до Закону №2050-ІІІ та Порядку №159.
Зобов`язано ВА (м. Одеса) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 30 серпня 2016 року по 27 квітня 2024 року відповідно до Закону №2050-ІІІ та Порядку №159, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до Порядку №44.
В апеляційній скарзі ВА (м. Одеса) ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального та з порушенням норм процесуального права. 
Доводи апеляційної скарги:
-          нормативне регулювання не встановлює першості нарахування і виплати доходу, який своєчасно не був виплачений, та не ставить у залежність компенсацію втрати частини грошових доходів від попереднього, окремого нарахування доходів. За цим регулюванням правове значення має те, чи з порушенням строків був виплачений нарахований дохід, чи виплачений і коли цей платіж, чи не нараховувався і не виплачувався грошовий дохід, право на який визнано судовим рішенням. Саме ці події є тими юридичними фактами, з якими пов`язується виплата компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати;
-          що компенсація втрати частини доходів через порушення строку їх виплати повинна нараховуватись у місяці, в якому проведено виплату заборгованості. Відповідно невиплата компенсації у вказаний період свідчить про відмову виплатити таку згідно із Законом №2050-ІІІ і не потребує оформлення відмови окремим рішенням. Вчинення ж відповідачем активної дії, що проявляється, зокрема, у наданні листа-відповіді на звернення особи щодо виплати належних їй сум компенсації, слід розглядати лише як додаткову форму повідомлення про відмову. Підсумовуючи вище викладене, слід дійти висновку, що будь-якої протиправної бездіяльності з боку відповідача стосовно позивача під час виплати йому на виконання рішень 420/4957/23 які виконані ВА, допущено не було, грошові кошти перераховані на рахунок Позивача в повному розмірі та на виконання судового рішення.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ВА (м. Одеса), перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Судом першої інстанції встановлені, судом апеляційної інстанції підтверджені, учасниками апеляційного провадження неоспорені наступні обставини.
ОСОБА_1 проходив службу у ВА (м. Одеса) з 30 серпня 2016 року по 20 червня 2020 року.
Наказом начальника ВА від 20 червня 2020 року №129 по стройовій частині ОСОБА_1 з 20 червня 2020 року знятий з усіх видів забезпечення та з 21 липня 2020 року виключений зі списків особового складу ВА ( АДРЕСА_1 ), як такий, що вибув для подальшого проходження військової служби.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 09 травня 2023 року у справі №420/4957/23, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25 липня 2023 року, зобов`язано ВА (м. Одеса) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 30 серпня 2016 року по 28 лютого 2018 року із застосуванням для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення базового місяця "січень 2008 року", з урахуванням раніше виплачених сум, а також зобов`язано ВА здійснити перерахунок та доплату ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період грудень 2018 року - червень 2020 року із застосуванням для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення базового місяця "березень 2018 року", у т.ч. за період з 01 березня 2018 року по 20 червня 2020 року – із врахуванням абз.абз.4, 5, 6 п.5 Постанови №1078, як різницю між сумою індексації і розміром підвищення доходу, та здійснити виплату такої індексації з урахуванням виплачених раніше сум.
На виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09 травня 2023 року у справі №420/4957/23 відповідачем 27 квітня 2024 року здійснено нарахування та виплату позивачу 169 194,19 грн. індексації грошового забезпечення.
Позивач, вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо виплати компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення за період з 30 серпня 2016 року по 27 квітня 2024 року, звернувся до суду з цим позовом.
Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що бездіяльність – це не вчинення у встановлений законом строк дії, яку суб`єкт владних повноважень повинен вчинити, та в даному випадку вказана бездіяльність стосується саме нарахування та виплати позивачу компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення. Отже, бездіяльність відповідача щодо нарахування та виплати позивачу компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 30 серпня 2016 року по 27 квітня 2024 року відповідно до Закону №2050-ІІІ та Порядку №159, є протиправною.
Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам Конституції України, ст.ст. 2, 6-12, 77 КАС України, Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати", "Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року №159.
Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта, виходячи з наступного.
Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі закону в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно ст.ст. 1, 2 Закону №2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).
Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.
Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії або щомісячне довічне грошове утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством); соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення); сума індексації грошових доходів громадян; суми відшкодування шкоди, заподіяної фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника.
Згідно ст. 3 Закону №2050-ІІІ сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але невиплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).
Правилами ст. 4 Закону №2050-ІІІ встановлено, що виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.
Пунктами 2, 3 Порядку №159 передбачено, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 01 січня 2001 року.
Компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру:
- пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат);
- соціальні виплати (допомога сім`ям з дітьми, державна соціальна допомога інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам, допомога по безробіттю, матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, матеріальна допомога по безробіттю, допомога по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною), допомога по вагітності та пологах, щомісячна грошова сума в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, допомога дитині, яка народилася інвалідом внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності, тощо);
- стипендії;
- заробітна плата (грошове забезпечення).
Згідно п.4 Порядку №159 сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.
Зміст наведених положень дає підстави вважати, що основною умовою для виплати громадянину передбаченої ст. 2 Закону №2050-ІІІ та Порядком №159, компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі щомісячної грошової суми в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання). Кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації громадянину частини доходу, в тому числі страхові виплати, у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер.
Дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (зокрема, пенсії).
Виплата компенсації втрати частини доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його (доходу) нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.
Як вбачається із матеріалів справи, що нарахування та виплата позивачу недоплаченої індексацію грошового забезпечення за період з 30 серпня 2016 року по 28 лютого 2018 року відбулось лише 27 квітня 2024 року на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 липня 2023 року у справі №420/4957/23.
Колегія суддів зазначає, що питання щодо компенсації, визначеної Законом №2050-ІІІ, у межах розгляду справи №420/4957/23 не вирішувалось.
Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність у позивача права на компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення за відповідний період.
За таких обставин колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Колегія суддів не змінює розподіл судових витрат відповідно ст. 139 КАС України.
Оскільки дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, постанова суду апеляційної інстанції відповідно до ч.5 ст. 328 КАС України в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, ч.5 ст. 328 КАС України, колегія суддів, –

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу військової академії (м. Одеса) залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 24 квітня 2025 року.

Головуючий:                                                                                                     Бітов А.І.

Суддя:                                                                                                     Лук`янчук О.В.

Суддя:                                                                                                     Ступакова І.Г.