ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.04.2025 року                                 м.Дніпро                          Справа №  904/6269/23
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Кощеєва І.М. ( доповідач )
суддів:                      Чус О.В., Дарміна М.О.

секретар судового засідання:  Скородумова Л.В.

представники сторін:
від позивача:      Гарматін К.В., в порядку самопредставництва
від відповідача: Чаплигіна Н.О., довіреність №ДнЕП20231228014 від 28.12.2023р. адвокат

розглянувши у відкритому судовому засіданні 
в режимі відеоконференції апеляційні скарги
Акціонерного товариства “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” 
та 
Товариства з обмеженою відповідальністю “Дніпровські енергетичні послуги” 
на рішення   Господарського суду Дніпропетровської  області  від  09.04.2024 р.
( суддя  Новікова Р.Г., м. Дніпро, повний текст рішення підписано 22.04.2024 р. )
у справі 
за позовом 
Акціонерного товариства “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” 
в особі філії “Відокремлений підрозділ “Енергоатом-Трейдінг” 
Акціонерного товариства “Національна атомна енергогенеруюча  компанія “Енергоатом”, 
м. Київ
до 
Товариства з обмеженою відповідальністю “Дніпровські енергетичні послуги”, 
м. Дніпро
про стягнення 3% річних, в розмірі 43 512 951 грн. 03 коп. та 
інфляційних втрат в розмірі 187 979 379 грн. 58 коп.
 
                                        ВСТАНОВИВ:

1.       Короткий зміст позовних вимог.
Державне підприємство “Національна атомна енергогенеруюча  компанія “Енергоатом” в особі Відокремленого підрозділу “Енергоатом-Трейдінг” Державного підприємства “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” звернулось до Товариства з обмеженою відповідальністю “Дніпровські енергетичні послуги” з позовом стягнення 3% річних, в розмірі 43 533  701 грн. 40 коп. та інфляційних втрат, в розмірі 187 979 379 грн. 58 коп.
В обґрунтування заявлених вимог Позивач послався на порушення Відповідачем строків оплати вартості електричної енергії, поставленої на підставі договору купівлі-продажу електричної енергії з постачальником універсальних послуг № 65-150-SD-21-00408 від 23.09.2021 р..
Позивач зазначив, що на виконання договору № 65-150-SD-21-00408 від 23.09.2021 р.       ( з урахуванням додаткових угод до договору ) поставив Відповідачу електричну енергію протягом березня 2022 року - жовтня 2023 року, що підтверджується підписаними сторонами актами купівлі-продажу електричної енергії № 5567 від 31.03.2022, № 711 від 30.04.2022, № 877 від 31.05.2022, № 1043 від 30.06.2022, № 1225 від 31.07.2022, № 1421 від 31.08.2022, № 1651 від 30.09.2022, № 1810 від 31.10.2022, № 2098 від 30.11.2022, № 2240 від 31.12.2022, № 3 від 31.01.2023, № 143 від 28.02.2023, № 309 від 31.03.2023, № 466 від 30.04.2023, № 624 від 31.05.2023, № 699 від 30.06.2023, № 805 від 31.07.2023, № 904 від 31.08.2023, № 982 від 30.09.2023 та № 1170 від 31.10.2023. Позивач стверджував, що Відповідач здійснював оплату вартості електричної енергії, поставленої в період березень 2022 року - жовтень 2023 року, з порушенням строків, встановлених п. 4.3 договору № 65-150-SD-21-00408 від 23.09.2021 р. та п. 6 додаткових угод до договору. Це підтверджується випискою по рахунку від АТ «Ощадбанк» про надходження коштів на рахунок ДП «НАЕК «Енергоатом»   за період 01.03.2022 р. - 31.10.2023 р. та випискою по рахунку   від АТ «Укрексімбанк» за період 01.03.2022 р. - 31.10.2023 р.. Посилаючись на ч. 2 ст. 625 ЦК України, за порушення строків оплати вартості поставленої електричної енергії Позивач нарахував та заявив до стягнення 3% річних в розмірі 43 533  701 грн 40 коп за період 05.03.2022 р. -13.11.2023 р. та інфляційні втрати в розмірі 187 979  379 грн 58 коп за період березень 2022 року - вересень 2023 року.

2.           Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у  справі.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 09.04.2024 р. позовні вимоги Акціонерного товариства “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” в особі філії “Відокремлений підрозділ “Енергоатом-Трейдінг” Акціонерного товариства “Національна атомна енергогенеруюча  компанія “Енергоатом” до Товариства з обмеженою відповідальністю “Дніпровські енергетичні послуги” про стягнення 3% річних, в розмірі 43 512 951 грн. 03 коп. та інфляційних втрат в розмірі 187 979 379 грн. 58 коп. – задоволено частково. Зменшено розмір 3% річних на 20% з 43 221 830 грн. 53 коп. до                    34 577 464 грн. 43 коп. Стягнуто Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги" на користь Акціонерного товариства “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” в особі філії “Відокремлений підрозділ “Енергоатом-Трейдінг” Акціонерного товариства “Національна атомна енергогенеруюча  компанія “Енергоатом”  3% річних, в розмірі 34 577 464 грн. 43 коп., інфляційні втрати, в розмірі 187 765 324 грн. 68 коп. та витрати зі сплати судового збору, в розмірі 744  004 грн. 80 коп. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

3.   Короткий зміст вимог апеляційної скарги Акціонерного товариства “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом”. 
Не погодившись із зазначеним рішенням суду, через підсистему "Електронний суд",  до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулось Акціонерне товариство “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом”, в якій просить суд скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.04.2024 р. у справі № 904/6269/23 в частині зменшення розміру 3% річних на 20% з 43 221 830,53 грн до 34 577 464,43 грн, всього на 8 644 366,10 грн. Ухвалити нове рішення, яким стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Дніпровські енергетичні послуги” на користь Акціонерного товариства “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” в особі Філії “Відокремлений підрозділ “Енергоатом-Трейдинг” Акціонерного товариства “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” розмір 3% річних в сумі 8 644 366,10 грн. В іншій частині рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.04.2024 р. у справі № 904/6269/23 залишити без змін.

4.     Узагальнені доводи особи, яка подала  апеляційну скаргу.
Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, Скаржник не погоджується з висновком господарського суду у частині зменшення на 20% з 43 221 830,53 грн до 34 577 464,43 грн, нарахованих за ставкою у розмірі 3 % річних. Оскільки вважає, що правова природа частини 2 ст. 625 ЦК України не передбачає зменшення суми, нарахованої відповідно до зазначеного у нормі права розміру 3% річних. Таким чином, судом першої інстанції невірно застосовано частину 2 ст. 625 ЦК України, висновок про застосування якої викладений у пункті 8.3 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 р. у справі № 902/417/18.
Водночас, на думку Скаржника, суперечливим та безпідставним є висновок у рішенні суду про справедливе зменшення 3% річних на 20%, враховуючи, що: вартість отриманої електричної енергії оплачена в повному обсязі, який є оцінкою ступені виконання зобов`язання, що береться судом до уваги при розгляді питання права на зменшення розміру штрафних санкцій ( ст. 233 ГК України ); Відповідач є постачальником універсальних послуг населенню на території Дніпропетровської області, а спірний період споживання припадає на широкомасштабне вторгнення російської федерації на території України - настання якого не підлягає застосуванню до акцесорного зобов`язання, передбаченого частиною 2 ст. 625 ЦК України, щодо сплати суми боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також процентів річних від простроченої суми.
При цьому Скаржник зазначає, що зменшення на 20% не розміру відсотків річних, а зменшення на 20% суми ( з 43 221 830,53 грн до 34 577 464,43 грн ), нарахованої на розмір процентів, що не перебільшує встановленого частиною 2 ст. 625 ЦК України розміру 3% річних, не відповідає викладеному у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 р. у справі № 902/417/18 висновку щодо застосування норми права.
Скаржник наголошує на тому, що незважаючи на додержання у п. 6.5 Договору принципів розумності, справедливості та пропорційності, які ґрунтуються на обставинах дії воєнного стану у Державі та не нарахування штрафних санкцій у періоді воєнного стану, Господарським судом Дніпропетровської області не взято до уваги, що у правовідносинах між Позивачем і Відповідачем враховані обставини широкомасштабного вторгнення російської федерації на територію України, а отже, дотримано принципів розумності, справедливості та пропорційності з урахуванням конкретних обставин.
Відтак, на переконання Скаржника рішення суду в частині відмови у стягненні                       8 644 366,10 грн ( 43 221 830,53 грн - 34 577 464,43 грн ) ухвалено з порушенням норм матеріального права – ч. 2 ст. 625 ЦК України, ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», та норм процесуального права, визначених у ст. 236 ГПК України.
У відповіді на відзив, Позивач погоджуються, що викладені у рішенні обставини відносно укладення Договору купівлі-продажу електричної енергії з постачальником універсальних послуг від 23.09.2021 р. № 65-150-SD-21-00408, Додаткових угод № № 6 - 28 з купівлі-продажу електричної енергії у розрахункових періодах з березня 2022 року по жовтень 2023 року, її продажу Продавцем та прийняття ПУП в обсягах розрахункових періодів та порушення ПУП строків виконання грошового зобов`язання належним чином встановлені та не заперечуються Позивачем та Відповідачем. Спір у даній справі виник відповідно до матеріально-правової вимоги Позивача про стягнення грошових коштів з Відповідача, що нараховані за ставкою у розмірі 3% річних та інфляційних втрат за прострочення виконання ПУП грошових зобов`язань по Договору на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України.
Також, Позивач зазначає, що правила щодо звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання у випадку настання непереборної сили ( форс-мажору ), визначені ст. 617 ЦК України та ст. 218 ГК України, не підлягають застосуванню до акцесорного зобов`язання, передбаченого ч. 2 ст. 625 ЦК України, щодо сплати суми боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також процентів річних від простроченої суми. У справі № 904/6269/23 відсутні відповідно до справи № 902/417/18 обставини очевидної неспівмірності заявленої до стягнення суми процентів річних ( 40% і 90% або іншого надмірного збільшення передбаченого законом розміру %). Суд першої інстанції застосував правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 18.03.2020 р. у справі № 902/417/18, який не підлягав застосуванню у справі № 904/6269/23, оскільки правовідносини у справах не є подібними. Господарський суд, розрахувавши та встановивши правомірність нарахування Позивачем на прострочену суму боргу 43 221 830,53 грн трьох відсотків річних, помилково зменшив розмір нарахування на 20%.
Позивач наголошує, що ТОВ “Дніпровські енергетичні послуги” мав право визначати обсяги споживання побутовими споживачами ПУП електричної енергії враховуючи дію в Україні воєнного стану, території, на яких ведуться бойові дії, або тимчасово окуповані території, та подавати інформацію до Продавця про обсяги електричної енергії вже з урахуванням зазначених у наказі Міненерго № 148 особливостей постачання електричної енергії споживачам або шляхом внесення коригування обсягів купівлі електричної енергії у розрахунковому місяці. Твердження Відповідача про те, що в нього не така прибутковість по Договору, яка на його думку має (ла) бути у період дії воєнного стану в Україні, та у рішенні про те, що ці обставини ( широкомасштабне вторгнення рф на територію України ) є справедливими для зменшення розміру 3% річних - є не доречними. Більш того, не менш загальновідомою подією у Державі, що вплинула на АТ «НАЕК «Енергоатом» є захоплення окупантами з 04.03.2022 р. Запорізької АЕС ( м. Енергодар, Запорізька область ), яка до цих подій забезпечувала леву частину від загального обсягу виробництва електричної енергії в Україні. Тому втрата вагомого обсягу виробництва для АТ «НАЕК «Енергоатом», яке в умовах воєнного стану виконує необхідні для задоволення інтересів громадян, суспільства і держави спеціальні обов`язки на території всіє України, накладає неспівмірне з ТОВ  “Дніпровські енергетичні послуги” фінансове навантаження на державне підприємство.
Позивач наголошує, що про відстрочення виконання грошового зобов`язання може заявляти ДП «Гарантований покупець» у випадку наявності боргу ПУП перед «НАЕК «Енергоатом». З огляду на те, що з матеріалів даної справи вбачається прострочення виконання ПУП грошового зобов`язання перед Продавцем, то ДП «Гарантований покупець» мав право на відстрочення здійснення оплати послуг ПУП. При цьому, АТ «НАЕК «Енергоатом» в особі філії «ВП «Енергоатом-Трейдинг» не здійснював по Договору дій, що мають передбаченні ст. 613 ЦК України ознаки прострочення кредитора, що підтверджується матеріалами справи та рішенням. Таким чином, зазначені у відзиві доводи, що позовні вимоги АТ «НАЕК «Енергоатом» про стягнення 231 513 080,98 грн, заборгованість щодо яких виникла через невиконання Гарантованим покупцем своїх обов`язків перед Відповідачем у рамках ПСО, яку неможливо компенсувати за рахунок населення або інших учасників ринку, буде покладена виключно на Відповідача, з огляду на стягнення ПУП з ДП «Гарантований покупець» 4 749 064 145, 29 грн, - суперечать дійсним обставинам справи.

5.      Узагальнений виклад позиції інших учасників справи.
       Від ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» надійшов відзив на апеляційну скаргу АТ “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом”, в якому Товариство не погоджується з доводами апеляційної скарги, вважає її безпідставною і необґрунтованою.
    Зокрема, Товариство посилається на те, що Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 р. у справі № 902/417/18 сформовано загальні засадничі підстави щодо застосування судом свого права на зменшення суми санкцій у вигляді штрафу, пені, процентів річних як прояву принципу пропорційності у цивільному праві. Метою запровадженого Великою Палатою Верховного Суду підходу до зменшення 3% річних було запобігання нерозумним і несправедливим наслідкам задоволення заявлених вимог і дотримання розумного балансу між інтересами боржника та кредитора.
Крім того, у відзиві Товариство посилається на те, що три проценти річних та інфляційні втрати не є різновидом грошового зобов`язання, а є все-таки видом відповідальності. Для настання відповідальності необхідною умовою є наявність у діях/бездіяльності особи вини.
Товариство також вказує на те, що розмір прибутковості за договором № 65-150-SD-21-00408 відповідно до встановлених нормативно-правовими актами тарифів є значно меншим у порівнянні із нарахованими Позивачем інфляційними втратами та 3% річних в загальній сумі 231 513 080,98 грн.
Крім того, Товариство вважає справедливим та домірним, що суд зважив на обставини, за яких Позивач не зміг виконувати свої обов`язки згідно з Положенням про ПСО й які для нього були такими, на які він не мав можливості вплинути, і віднайшов достатніми правові підстави для зменшення розміру 3% річних на 20% з 43 221 830 грн. 53 коп. до 34 577 464 грн. 43 коп.

6.   Короткий зміст вимог апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги". 
Не погодившись із зазначеним рішенням суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою також звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги", в якій просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.04.2024 р. по справі № 904/6269/23 повністю і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення з ТОВ "Дніпровські енергетичні послуги" 231 513 080,98 грн., з них: 43 533 701,40 грн. - 3% річних, 187 979 379,58 грн. - інфляційні втрати.

7.          Узагальнені доводи особи, яка подала  апеляційну скаргу.
     Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, Скаржник не погоджується з   висновком господарського суду про те, що правила щодо звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання у випадку настання непереборної сили ( форс-мажору ), визначені ст. 617 ЦК України та ст. 218 ГК України, не підлягають застосуванню до акцесорного зобов`язання, передбаченого ч. 2 ст. 625 ЦК України, щодо сплати суми боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також процентів річних від простроченої суми. 
       Водночас, на думку Скаржника, судом проігноровано той факт, що ст. 625 ЦК України, яка є основною правовою підвалиною для ухваленого рішення, має назву «Відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Як зауважено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 р. у справі № 703/2718/16, від 19.06.2019 р. у справі № 646/14523/15, від 18.03.2020 р. у справі № 902/417/18 нарахування інфляційних втрат та 3% річних на суму боргу є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання. Отже три проценти річних та інфляційні втрати не є різновидом грошового зобов`язання, а є видом відповідальності. Для настання відповідальності необхідною умовою є наявність у діях/бездіяльності особи вини. Відповідно до умов Договору виникнення форс-мажорних обставин є безумовною підставою для звільнення сторін від відповідальності.
При цьому, Скаржник зазначає, що спірний договір, укладений між Позивачем та Відповідачем, не є звичайним господарським договором, від якого ПУП відмовитись не може. При цьому, при умові неотримання ПУП коштів від гарантованого покупця, він позбавлений джерела для покриття власних витрат, у тому числі можливості здійснення оплати за купівлю стандартних продуктів BASE_M. Отже, з урахуванням суті положень ст. 62 Закону України «Про ринок електричної енергії», ситуація, в якій постачальник універсальних послуг позбавлений джерел компенсації, вказує на відсутність його вини, зокрема в частині виконання умов спірного договору. Крім того, виникнення зазначеної проблеми вказує ще й на недосконалість нормативної бази в частині регулювання відповідних відносин, які стосуються спеціальних обов`язків. У свою чергу, покладення на ПУП відповідальності, будь-якої, в тому числі за невиконання грошової вимоги згідно зі ст. 625 ЦК України, на користь "НАЕК "Енергоатом" суперечить загальним засадам цивільного законодавства, викладеним у п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України щодо справедливості, добросовісності та розумності.
Скаржник наголошує на тому, що запроваджена постановою Кабінету Міністрів України від 11.09.2021 р. № 859 фінансова модель ПСО передбачає авансування витрат постачальників універсальних послуг, які задіяні у процесі постачання електричної енергії побутовим та прирівняним до ним споживачам за фіксованими цінами. Саме в цьому контексті необхідно розуміти зміст підпункту 2 пункту 8 Положення про ПСО: "Гарантований покупець зобов`язаний, зокрема, оплачувати своєчасно та у повному обсязі постачальникам універсальних послуг вартість надання постачальниками універсальних послуг гарантованому покупцю послуг із забезпечення доступності електричної енергії для побутових споживачів за умови відсутності у постачальника універсальних послуг заборгованості перед державним підприємством "НАЕК "Енергоатом" за поставлену електричну енергію згідно з пунктом 5 цього Положення". Такий висновок додатково підтверджується положенням пункту 6.4 договору № 65-150-SD-21-00408 купівлі-продажу електричної енергії з постачальником універсальних послуг, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" та ДП "НАЕК "Енергоатом": «У разі наявності у ПУП заборгованості перед продавцем за цим договором, продавець інформує про це Гарантованого покупця відповідно до пункту 8 положення про ПСО шляхом направлення повідомлення з накладенням КЕП керівника уповноваженої особи.
На переконання Скаржника через систематичну затримку платежів Позивача на користь ДП "Гарантований покупець" виникла заборгованість ДП "Гарантований покупець" перед Відповідачем, що, у свою чергу, призвело до заборгованості Відповідача перед Позивачем. Така заборгованість утворилася у зв`язку з несвоєчасним отриманням коштів по ланцюгу ПСО. Отже, внаслідок прострочення кредитора, яким у цих правовідносинах є Позивач, який не вчинив дій, що встановлені договором та актами цивільного законодавства, у Відповідача у визначений договором час здійснення платежів не настав строк виконання грошових зобов`язань за Договором, оскільки саме Позивач несвоєчасно виконував свої зобов`язання перед іншим учасником ринку електроенергії - Гарантованим покупцем, що надалі спричинило неможливість виконання Відповідачем свого обов`язку перед Позивачем.
Крім того, Відповідач у повному обсязі виконав свої зобов`язання перед Позивачем, однак не зі своєї вини, допускав прострочення сплати платежів. Разом із тим з боку АТ "НАЕК "Енергоатом" також були допущені прострочення сплати платежів перед ДП "Гарантований покупець", що далі спричиняло послідовні неплатежі у межах коштів, що сплачувалися по ланцюгу в рамках моделі ПСО. Зазначене підтверджується інформацію про вартість та оплату послуги гарантованого покупця, яку Відповідач на виконання пп. 5 п. 7 Положення про покладення спеціальних обов`язків на учасників ринку електричної енергії для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.06.2019 р. № 483, зобов`язаний оприлюднювати щомісяця до 25 числа місяця, що настає за розрахунковим періодом, на власному веб-сайті (https://old.energoatom.com.ua/sales-electricity.html).
Скаржник зазначає, що всупереч обов`язку своєчасного та повного розрахунку перед ДП "Гарантований покупець", який, зокрема, передбачав п`ятиетапний графік розрахунків для кожного розрахункового місяця, що було синхронізовано з графіками оплати інших учасників ринку електроенергії, Позивач допускав значне порушення цього порядку оплати. Як вбачається з відкритих даних сайту, Позивач взагалі не здійснював оплати послуг перед ДП "Гарантований покупець" у квітні - червні 2022 року, а у більшості розрахункових місяців 2022 року Позивач не сплачував повної вартості послуг із забезпечення доступності електричної енергії для побутових споживачів, допустивши таким чином зростання заборгованості з 3 834 885,2 тис. грн за березень 2022 року до 14 733 102,86 тис. грн. за жовтень 2023 року. Таким чином, внаслідок дій Позивача, що спричинили розриви у синхронній моделі ПСО, та послідовність неплатежів у межах коштів, що сплачуються по ланцюгу в рамках цього механізму, Відповідач не здійснив своєчасної оплати позивачу отриманої електричної енергії.
Скаржник вважає, що судом не взято до уваги, що на неможливість виконання зобов`язань Відповідачем за Договором внаслідок форс-мажорних обставин вплинула низка прийнятих нормативно-правових актів в енергетичній галузі України, на підставі яких на ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» покладено додаткові обов`язки та іншим, ніж до повномасштабної збройної агресії, чином врегульовано правовідносини на ринку електричної енергії: постанова Кабінету Міністрів України від 16.04.2022 р. № 453;  постанова Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 р. № 206; постанова НКРЕКП від 25.02.2022 р. № 332 «Про забезпечення стабільного  функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії, під час особливого періоду», з урахуванням змін, внесених Постановою НКРЕКП від 27.02.2022 р. № 333 «Про внесення змін до деяких постанов НКРЕКП», від 26.04.2022 р. № 413 «Про внесення змін до постанови НКРЕКП від 25.02.2022 р. № 332 та визнання такою, що втратила чинність, постанови НКРЕКП від 08.04.2020 р. № 766»; накази Міністерства енергетики України від 04.03.2022 р. № 104 та від 13.04.2022 р. № 148. Також, судом не взято до уваги, що військова агресія та проведення воєнних (бойових) дій на території здійснення господарської діяльності кінцевих споживачів електричної енергії та здійснення господарської діяльності Відповідача спричинили суттєве зниження потужності виробництва, зниження обсягів закупівлі електричної енергії та припинення закупівлі електричної енергії. Зазначені чинники вплинули на можливість Відповідача здійснювати реєстрацію обсягів електричної енергії, що відповідають розрахунковим періодам Торгового дня ( Доби постачання ) на електронній платформі ОСП. А це, у свою чергу, мало наслідком неможливість в цілому забезпечити своєчасне виконання зобов`язань за Договором.
Також, Скаржник наголошує, що 29.08.2023 р. Відповідачем отримано сертифікат № 3100-22-0704 про форс-мажорні обставини ( обставини непереборної сили ), виданий Торгово-промисловою палатою України, яким була засвідчена неможливість своєчасного виконання Товариством зобов`язань за Договором № 65-150-SD-21-00408 купівлі-продажу електричної енергії з постачальником універсальних послуг від 23.09.2021 р.. Внаслідок настання форс-мажорних обставин, в силу п. 9.2 Договору, сторони звільняються від відповідальності за невиконання ( неналежне виконання ) своїх зобов`язань на час дії зазначених обставин. Проте, Позивач, як сторона договору та учасник ринку електричної енергії, на якого урядом покладено спеціальні обов`язки для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії, неодноразово допустивши прострочення кредитора, вимагає у Боржника сплатити йому проценти та інфляційні втрати. Відповідач, зі свого боку, у міру надходження грошових коштів, добросовісно сплачував грошові кошти з метою погашення боргу та до моменту звернення Позивача до суду погасив основну заборгованість.
Незважаючи на часткове задоволення судом позовних вимог і зменшення розміру 3% річних на 20 %, ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» вважає запропонований Позивачем та підтриманий судом підхід до розрахунку інфляційних втрат таким, що не ґрунтується на законі та сутності інфляційних процесів. У поданих Відповідачем до суду документах пропонувалося виходити з того, що розрахунок інфляційних втрат має починається з місяця, наступного за місяцем виникнення прострочення ( місяць виникнення прострочення не враховується ). Такий метод підрахунку цілком відповідає поняттю індексу споживчих цін як показника, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання ( ст. 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» ). Враховуючи наведене, розмір інфляційних втрат має становити значно меншу суму, ніж заявлена Позивачем та задоволена судом.

7.      Узагальнений виклад позиції інших учасників справи.
Від Акціонерного товариства “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому Товариство не погоджується з доводами апеляційної скарги, вважає її безпідставною і необґрунтованою.
Зокрема, Товариство посилається на те, що   виконання ДП «Гарантований покупець» перед ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» зобов`язань з оплати послуги передбачено Положенням про ПСО та залежить саме від відсутності заборгованості ПУП перед ДП «НАЕК «Енергоатом». А тому аргументи Відповідача про те, що виконання Договору № 2297/02/21 та Договору № 00408, які містять різні предмети, підстави та умови грошових розрахунків, передбачають послідовність, в якій: «... ДП «НАЕК «Енергоатом» першим здійснює оплати на рахунок ДП «Гарантований покупець», ДП «Гарантований покупець», у свою чергу, здійснює оплату у чітко встановлені строки на рахунок постачальника універсальних послуг і вже потім постачальник універсальних послуг здійснює оплату ДП «НАЕК «Енергоатом» на виконання Договору купівлі-продажу електричної енергії з постачальником універсальних послуг від 23.09.2021 р. № 65-150-SD-21-00408», є хибними та безпідставними.
Крім того, у відзиві Товариство посилається на те, що правовідносини між Позивачем та Відповідачем регламентовані Договором та додатковими угодами, які погоджені обома сторонами. Якщо Відповідач вважає, що Постановою КМУ порушено принцип балансу між суспільними та приватними інтересами, або вважає, що цією постановою порушено його права та законні інтереси, йому слід звернутися до адміністративного суду або безпосередньо до КМУ для врегулювання цього питання. Крім того, Відповідач мав право на проведення інших, незаборонених вказаною постановою, заходів по врегулюванню з населенням заборгованості перед Відповідачем.
Товариство також вказує на те, що ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» мало право визначати обсяги споживання побутовими споживачами ПУП електричної енергії враховуючи дію в Україні воєнного стану, території, на яких ведуться бойові дії, або тимчасово окуповані території, та подавати інформацію до Продавця про обсяги електричної енергії вже з урахуванням зазначених у наказі Міненерго № 148 особливостей постачання електричної енергії споживачам або шляхом внесення коригування обсягів купівлі електричної енергії у розрахунковому місяці. АТ «НАЕК «Енергоатом» в особі філії «ВП «Енергоатом-Трейдинг» не застосовував до ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» штрафної санкції - пені, що сплачується ПУП за кожен день прострочення за передбачені пунктом 6.2 Договору порушення. Оскільки, у Додатковій угоді від 04.08.2022 р. № 12, сторонами погоджено не застосування штрафних санкції на період дії в Україні воєнного стану ( починаючи з 24.02.2022 р. ) та протягом 30 днів після його припинення або скасування. Отже, аргумент щодо неможливості стягнення штрафних санкцій є таким, що не відноситься до обстави справи та не має значення для її розгляду.
Крім того, Товариство зазначає про те, що розрахунок 3% річних та інфляційних втрат здійснювався Позивачем за допомогою інформаційно-правової системи «Ліга-Закон» (далі ІПС «Ліга-Закон»). Використання ІПС «Ліга-Закон», як належного інструменту при розрахунках 3% річних, інфляційних втрат та штрафних санкцій, достовірність даних, які відображаються цією системою, підтверджено і визнано правовими висновками, викладеними в постановах Верховного Суду. Відтак, АТ «НАЕК «Енергоатом» в особі філії «ВП «Енергоатом-Трейдинг» вважає, що судом першої інстанції належним чином перевірено розрахунок інфляційних втрат, що здійснений Позивачем, який погоджується із залишеною після перерахунку судом сумою 187 765 324,68 грн.
9.             Рух справи в суді апеляційної  інстанції
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.05.2024 р. для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді – Кощеєв І.М. (доповідач), судді – Чус О.В., Дармін М.О.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 13.05.2024 р. витребувано у Господарського суду Дніпропетровської  області матеріали справи/копії матеріалів справи № 904/6269/23. 
17.05.2024 р. матеріали справи № 904/6269/23 надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 22.05.2024 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ “НАЕК “Енергоатом” у справі та призначено апеляційну скаргу до розгляду в судове засідання на 02.10.2024 р.
Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 13.05.2024 р. для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді – Кощеєв І.М. ( доповідач ), судді – Чус О.В., Дармін М.О.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 20.05.2024 р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Дніпровські енергетичні послуги” на рішення   Господарського суду Дніпропетровської  області  від  09.04.2024 р. у справі  № 904/6269/23 залишено без руху, надано Апелянту строк для усунення недоліків. 
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 10.06.2024 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ “Дніпровські енергетичні послуги”. Об`єднано до сумісного розгляду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Дніпровські енергетичні послуги” з апеляційною скаргою Акціонерного товариства “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом”. Розгляд апеляційних скарг призначено в судове засідання на 02.10.2024 р.. 
Від представника Акціонерного товариства “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” надійшла заява про його участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, з використанням власних технічних засобів та підсистеми відеоконференцзв`язку Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (далі – ЄСІТС). 
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 27.09.2024 р. судове засідання у справі № 904/6269/23, призначене на 02.10.2024 р., вирішено провести з представником Акціонерного товариства “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом”, в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду ( зал судового засідання № 511 ) в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів в підсистеми ЄСІТС. 
01.10.2024 р. в систему "Діловодство спеціалізованого суду" внесено інформаційну довідку, відповідно до якої та з урахуванням п. 2.4.6 Засад використання  автоматизованої системи документообігу суду у Центральному апеляційному господарському суді, у зв`язку з перебуванням  члена колегії - судді Чус О.В. у відпустці розгляд справи № 904/6269/23 в судовому  засіданні  не відбувся.
У зв`язку із усуненням обставин, пов`язаних з відпусткою члена колегії - судді Чус О.В. та неможливістю проведення судового засідання 02.10.2024 р., ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 07.10.2024 р. розгляд апеляційних скарг Акціонерного товариства “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” та Товариства з обмеженою відповідальністю “Дніпровські енергетичні послуги” на рішення   Господарського суду Дніпропетровської  області  від  09.04.2024 р. по справі № 904/6269/23 призначено в судове засідання на  22.01.2025 р..
Від Відповідача надійшло клопотання про зобов`язання АТ «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» надати докази первинного бухгалтерського обліку, в яких би були відображені дані, на підставі яких можливо було б визначити дійсний розмір інфляційних втрат та 3 % річних, які підлягають стягненню згідно з умовами Договору № 65-150-SD-21-00408 купівлі-продажу електричної енергії з постачальником універсальних послуг від 23.09.2021 р. і фактичними обставинами справи.
Представник Позивача у судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання Відповідача про витребування додаткових доказів.
Апеляційний господарський суд, здійснюючи розгляд вказаного клопотання Відповідача, відмовив у його задоволенні з наступних підстав: відповідно до ст. 81 ГПК України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій ст. 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї. Суд зазначає, що така обставина, як відсутність існування доказів на момент прийняття рішення суду першої інстанції взагалі виключає можливість прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів у порядку, передбаченому ст. 269 ГПК України, незалежно від причин неподання стороною таких доказів. Саме допущення такої можливості судом апеляційної інстанції матиме наслідком порушення зазначеної норми процесуального права, а також принципу правової визначеності, ключовим елементом якої є однозначність та передбачуваність. Відтак апеляційний суд, враховуючи процесуальні норми, що стосуються порядку подання доказів до суду першої та апеляційної інстанцій, межі перегляду справи апеляційним судом, відхилив зазначене клопотання.
Від Відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі № 904/6269/23 до розгляду Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг питання про включення Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» до переліку учасників ринку електричної енергії, виконавче провадження щодо яких підлягає зупиненню, та розгляду Верховним Судом справи № 910/17256/23.
Клопотання обгрунтоване тим, що в частині строків і розміру оплати, умови спірного договору фактично не діяли, оскільки був введений окремий режим регулювання наказами Міненерго, які виконувались учасниками ПСО. І з чого слідує, що після початку військової агресії, в результаті форс-мажорних обставин, нормативними актами на особливий період був введений окремий режим розрахунків, що виключило можливість здійснювати розрахунки на підставі спірного договору. Вплив нормативних актів також вказаний в сертифікаті про форс-мажорні обставини. Зазначені обставини щодо особливого правового регулювання між сторонами у період військового стану є предметом розгляду у справі № 910/17256/23. Крім того, 09.02.2025 р. набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України у сферах енергетики і теплопостачання щодо удосконалення окремих положень, пов`язаних із веденням господарської діяльності та дією воєнного стану в Україні». Відповідач звернувся до НКРЕКП листом від 10.02.2025 р. № 6711/DNEP про включення Відповідача до переліку учасників ринку електричної енергії, виконавче провадження щодо яких підлягає зупиненню.
АТ «НАЕК «Енергоатом» в особі філії «ВП «Енергоатом-Трейдинг» вважає, що клопотання не підлягає задоволенню, оскільки подано з порушенням процесуального строку, не відповідає нормам процесуального права. Разом з тим, доводи Відповідача щодо зупинення провадження у справі до вирішення НКРЕКП питання про включення ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» до переліку учасників ринку електричної енергії, виконавче провадження щодо яких підлягає зупиненню - є безпідставними. При цьому, доводи Відповідача про зупинення провадження у справі № 904/6269/24 до вирішення Верховним Судом у справі № 910/17256/23 питання зазначеного у клопотанні, з огляду на наявність з цього питання висновків Верховного Суду у справах № 918/1304/23, № 916/5214/23, № 915/1809/23, № 902/1511/23 також є безпідставними. Так, відповідно до пункту 7 ч. 1 ст. 228 ГПК України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах ( в іншій справі ) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду. Проте, справа № 910/17256/23 переглядається у касаційному порядку не палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, а колегією суддів у складі Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.
Розглянувши   вказане клопотання, судова колегія не знаходить підстав для задоволення даного   клопотання з   урахуванням такого.
Заявником не наведено достатнього обґрунтування наявності відповідно до приписів ст. ст. 227, 228 ГПК України  підстав для зупинення апеляційного провадження. Також, судом врахований принцип ефективності судового процесу, який  діє у господарському судочинстві і направлений на недопущення затягування процесу, а також враховано положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яким передбачено,  що справа має бути розглянута судом  у  розумний строк. При цьому, матеріали   справи   містять обсяг відомостей достатній для   розгляду   апеляційної скарги.
В судовому засіданні 22.01.2025 р. по справі оголошено перерву до 19.02.2025 р.
В судовому засіданні 19.02.2025 р. по справі оголошено перерву до 20.03.2025 р.
В судовому засіданні 20.03.2025 р. по справі оголошено перерву до 29.04.2025 р.
У судовому засіданні 29.04.2025 р., проведеному в режимі відеоконференції, була оголошена вступна та резолютивна частини постанови Центрального апеляційного господарського суду.

10.        Встановлені судом обставини справи.
23.09.2021 р. між Державним підприємством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Енергоатом-Трейдінг» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»          ( правонаступник якого є Акціонерне товариство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі філії «Відокремлений підрозділ «Енергоатом-Трейдінг» Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»)          ( далі – продавець ) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» ( далі – постачальник універсальної послуги, ПУП ) укладений договір купівлі-продажу електричної енергії № 65-150-SD-21-00408 ( далі – договір від 23.09.2021 р.).
Відповідно до пункту 1.1 договору від 23.09.2021 р. цей договір укладено відповідно до Закону України “Про ринок електричної енергії”, Положення про покладення спеціальних обов`язків на учасників ринку електричної енергії для задоволення потреб побутових споживачів у процесі функціонування ринку   електричної енергії, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 483 від 05.06.2019 р. (зі змінами) (далі - Положення про ПСО) та рішення Аукціонного комітету від 21.09.2021 р..
Згідно з пунктами 2.1 – 2.2 договору від 23.09.2021 р. за цим договором продавець зобов`язаний продати, а ПУП зобов`язаний купити (прийняти та оплатити) електричну енергію (стандартний продукт ВАSE_М) для постачання побутовим споживачам ПУП.
Купівля-продаж електричної енергії за цим договором здійснюється в Об`єднаній енергетичній системі України (ОЕС України).
Обсяги електричної енергії, що продаються і купуються за цим договором, є договірними зобов`язаннями щодо відпуску продавцем та відбору ПУП електричної енергії.
Пунктами 3.1, 3.3 договору від 23.09.2021 р. визначено, що періодом постачання електричної енергії є календарні дати з 00:00 год першого календарного дня по 24:00 год останнього календарного дня такого періоду ( далі — період постачання ), що зазначаються у додатковій угоді для періоду постачання за результатами проведеного електронного аукціону.
Обсяг електричної енергії, що купується та продається за цим договором, у періоді постачання дорівнює обсягу мінімального споживання електричної енергії побутовими споживачами ПУП за годину в місяці, аналогічному до розрахункового місяця, у попередньому році, зазначається в аукціонному свідоцтві та у додатковій угоді для періоду постачання.
Відповідно до умов пунктів 3.4, 3.7, 3.8 договору від 23.09.2021 р. відпуск/відбір купленої електричної енергії у періоді постачання здійснюється згідно з графіком відпуску/відбору електричної енергії, що є додатком до додаткової угоди для періоду постачання.
Право власності та ризик втрати електричної енергії переходить від продавця до ПУП після закриття воріт для реєстрації ДД ( 10:00 за один день до торгового дня, Д-1 ) на електронній платформі ОСП.
ПУП здійснює фізичний відбір електричної енергії у точках комерційного обліку на відпуск, що розташовані на межі балансової належності електричних мереж продавця.
Згідно з пунктами 4.1 – 4.3 договору від 23.09.2021 р. купівля-продаж електричної енергії здійснюється за ціною індекс РДН ВАSЕ в торговій зоні “об`єднаної енергосистеми України” (“бази”) за період М-3, де М - Розрахунковий місяць, яка зазначається в аукціонному свідоцтві та додатковій угоді для періоду постачання.
Купівля-продаж електричної енергії за цим договором здійснюється з урахуванням акцизного податку та нарахуванням податку на додану вартість відповідно до вимог чинного законодавства України.
Вартість електричної енергії визначається як арифметичний добуток обсягу електричної енергії на ціну за 1МВт*год та зазначається у додатковій угоді для періоду постачання.
Оплата за електричну енергію здійснюється у формі попередньої оплати. ПУП оплачує вартість електричної енергії до початку періоду постачання у строки та у розмірі, відповідно до умов додаткової угоди для періоду постачання.
Пунктом 4.6 договору від 23.09.2021 р. встановлено, що оплату за куплену електричну енергію ПУП здійснює грошовими коштами в національній валюті, що перераховуються на банківський рахунок продавця, вказаний у Розділі 13 цього договору або на інший банківський рахунок продавця, про реквізити якого продавець повідомив електронним листом з накладенням КЕП керівника (уповноваженої особи) не менш, ніж як за 2робочі дні до дати платежу з подальшим підтвердженням цього у письмовому вигляді. Оплата за цим договором вважається належним чином здійсненою за умови оплати ПУП за електричну енергію на банківський рахунок продавця, що вказаний продавцем останнім. Датою отримання оплати вважається дата зарахування грошових коштів на банківський рахунок продавця.
Відповідно до пунктів 11.1, 11.3 договору від 23.09.2021 р. цей договір вступає в силу з дати його підписання сторонами ( в тому числі кваліфікованим електронним підписом (КЕП) та діє на період чинності Положення про ПСО. У частині виконання фінансових зобов`язань договір діє до їх повного виконання.
Зміни та доповнення до цього договору можуть бути внесені у письмовій формі за взаємною згодою сторін шляхом оформлення додаткової угоди до договору, за виключенням випадків, передбачених у п. 4.6, розділом 5, п. 11.5 цього договору.
У додаткових угодах № 6 від 16.02.2022, № 7 від 29.03.2022, № 8 від 29.04.2022, № 9 від 23.05.2022, № 10 від 23.06.2022, № 11 від 26.07.2022, № 13 від 25.08.2022, № 14 від 30.09.2022, № 15 від 29.10.2022 ( з урахуванням змін, внесених додатковою угодою № 17 від 30.11.2022 ), № 16 від 22.11.2022 ( з урахуванням змін, внесених додатковою угодою № 19 від 30.12.2022 ), № 18 від 28.12.2022, № 20 від 25.01.2023, № 21 від 20.02.2023, № 22 від 29.03.2023, № 23 від 27.04.2023, № 24 від 31.05.2023, № 25 від 22.06.2023, № 26 від 25.07.2023, № 27 від 24.08.2023, № 28 від 25.09.2023 до договору від 23.09.2021 сторони визначали - обсяги електричної енергії, що купується та продається з березня 2022 року по жовтень 2023 року; її вартість. 
У додатковій угоді № 6 від 16.02.2022 р. до договору від 23.09.2021 р.
Періодом постачання електричної енергії є календарні дати з 01.03.2022 р. по 31.03.2022 р.. Відпуск/відбір електричної енергії здійснюється з 00:00 по 24:00 години кожного торгового дня періоду постачання.
Загальний обсяг електричної енергії, що купується та продається, становить 262629696 МВт*год. Ціна електричної енергії дорівнює 3 383 грн 70 коп. (з ПДВ) за 1МВт*год. Вартість електричної енергії становить 888 660 102 грн 36 коп (з ПДВ).
Листом № 50-02/0934 від 06.04.2022 р. Позивач повідомив Відповідача про погодження запропонованих Відповідачем змін до додаткової угоди № 6 від 16.02.2022 р. щодо зменшення обсягу купленої електричної енергії у березні 2022року та її вартості. Загальний обсяг та вартість електричної енергії після коригування дорівнювали 196972,272МВт*год вартістю 666 495 076 грн 76 коп ( з ПДВ ). Інші умови договору та додаткових угод залишені без змін.
У додатковій угоді №7 від 29.03.2022 р. до договору від 23.09.2021 р..
Періодом постачання електричної енергії є календарні дати з 01.04.2022 р. по 30.04.2022 р.. Відпуск/відбір електричної енергії здійснюється з 00:00 по 24:00 години кожного торгового дня періоду постачання.
Загальний обсяг електричної енергії, що купується та продається, становить 184 320 МВт*год. Ціна електричної енергії дорівнює 3 127 грн 50 коп (з ПДВ) за 1МВт*год. Вартість електричної енергії становить 576 460 800 грн (з ПДВ).
У додатковій угоді № 8 від 29.04.2022 р. до договору від 23.09.2021 р..
Періодом постачання електричної енергії є календарні дати з 01.05.2022 р. по 31.05.2022 р.. Відпуск/відбір електричної енергії здійснюється з 00:00 по 24:00 години кожного торгового дня періоду постачання.
Загальний обсяг електричної енергії, що купується та продається, становить 166539,936МВт*год. Ціна електричної енергії дорівнює 2  368 грн 25 коп (з ПДВ) за 1МВт*год. Вартість електричної енергії становить 394 407 870 грн 35 коп (з ПДВ).
У додатковій угоді № 9 від 23.05.2022 р. до договору від 23.09.2021 р..
Періодом постачання електричної енергії є календарні дати з 01.06.2022 р. по 30.06.2022 р.. Відпуск/відбір електричної енергії здійснюється з 00:00 по 24:00 години кожного торгового дня періоду постачання.
Загальний обсяг електричної енергії, що купується та продається, становить 116968,320МВт*год. Ціна електричної енергії дорівнює 2 670 грн 01 коп ( з ПДВ ) за 1МВт*год. Вартість електричної енергії становить 312 306 818 грн 02 коп ( з ПДВ ).
У додатковій угоді № 10 від 23.06.2022 р. до договору від 23.09.2021 р..
Періодом постачання електричної енергії є календарні дати з 01.07.2022 р. по 31.07.2022 р.. Відпуск/відбір електричної енергії здійснюється з 00:00 по 24:00 години кожного торгового дня періоду постачання.
Загальний обсяг електричної енергії, що купується та продається, становить 153075,024МВт*год. Ціна електричної енергії дорівнює 2 223 грн 82 коп ( без ПДВ ) за 1МВт*год. Вартість електричної енергії становить 408 493 559грн  84 коп ( з ПДВ ).
У додатковій угоді № 11 від 26.07.2022 р. до договору від 23.09.2021 р..
Періодом постачання електричної енергії є календарні дати з 01.08.2022 р. по 31.08.2022 р.. Відпуск/відбір електричної енергії здійснюється з 00:00 по 24:00 години кожного торгового дня періоду постачання.
Загальний обсяг електричної енергії, що купується та продається, становить 151689,696МВт*год. Ціна електричної енергії дорівнює 2  223 грн 82 коп ( без ПДВ ) за 1МВт*год. Вартість електричної енергії становить 404 796 695 грн 71 коп ( з ПДВ ).
У додатковій угоді № 13 від 25.08.2022 р. до договору від 23.09.2021 р..
Періодом постачання електричної енергії є календарні дати з 01.09.2022 р. по 30.09.2022  р.. Відпуск/відбір електричної енергії здійснюється з 00:00 по 24:00 години кожного торгового дня періоду постачання.
Загальний обсяг електричної енергії, що купується та продається, становить 145049,760МВт*год. Ціна електричної енергії дорівнює 2 223 грн 82 коп ( без ПДВ ) за 1МВт*год. Вартість електричної енергії становить 387 077 468 грн 74 коп ( з ПДВ ).
У додатковій угоді № 14 від 30.09.2022 р. до договору від 23.09.2021 р..
Періодом постачання електричної енергії є календарні дати з 01.10.2022 р. по 31.10.2022 р.. Відпуск/відбір електричної енергії здійснюється з 00:00 по 24:00 години кожного торгового дня періоду постачання.
Загальний обсяг електричної енергії, що купується та продається, становить 168564,445МВт*год. Ціна електричної енергії дорівнює 2  554 грн 71 коп ( без ПДВ ) за 1МВт*год. Вартість електричної енергії становить 516 759 927 грн 95 коп ( з ПДВ ).
У додатковій угоді № 15 від 29.10.2022 р. ( з урахуванням змін, внесених додатковою угодою № 17 від 30.11.2022 р. і чинних з 25.11.2022 р.) до договору від 23.09.2021 р..
Періодом постачання електричної енергії є календарні дати з 01.11.2022 р. по 30.11.2022 р.. Відпуск/відбір електричної енергії здійснюється з 00:00 по 24:00 години кожного торгового дня періоду постачання.
Загальний обсяг електричної енергії, що купується та продається, становить 200413,920МВт*год. Ціна електричної енергії дорівнює 2 864 грн 08 коп ( без ПДВ ) за 1МВт*год. Вартість електричної енергії становить 688 801 799 грн 99 коп ( з ПДВ ).
У додатковій угоді № 16 від 22.11.2022 р. ( з урахуванням змін, внесених додатковою угодою № 19 від 30.12.2022 р. і чинних з 16.12.2022 р. ) до договору від 23.09.2021 р..
Періодом постачання електричної енергії є календарні дати з 01.12.2022 р. по 31.12.2022 р.. Відпуск/відбір електричної енергії здійснюється з 00:00 по 24:00 години кожного торгового дня періоду постачання.
Загальний обсяг електричної енергії, що купується та продається, становить 263444,880МВт*год. Ціна електричної енергії дорівнює 3 199 грн 59 коп ( без ПДВ ) за 1МВт*год. Вартість електричної енергії становить 1 011 498 724 грн 32 коп ( з ПДВ ).
У додатковій угоді № 18 від 28.12.2022 р. до договору від 23.09.2021 р..
Періодом постачання електричної енергії є календарні дати з 01.01.2023 р. по 31.01.2023  р.. Відпуск/відбір електричної енергії здійснюється з 00:00 по 24:00 години кожного торгового дня періоду постачання.
Загальний обсяг електричної енергії, що купується та продається, становить 269328МВт*год. Ціна електричної енергії дорівнює 3 301 грн 71 коп (без ПДВ) за 1МВт*год. Вартість електричної енергії становить 1 067 091 541 грн 06 коп (з ПДВ).
У додатковій угоді № 20 від 25.01.2023 р. до договору від 23.09.2021 р..
Періодом постачання електричної енергії є календарні дати з 01.02.2023 р. по 28.02.2023 р.. Відпуск/відбір електричної енергії здійснюється з 00:00 по 24:00 години кожного торгового дня періоду постачання.
Загальний обсяг електричної енергії, що купується та продається, становить 215277,216МВт*год. Ціна електричної енергії дорівнює 3 306 грн 69 коп ( без ПДВ ) за 1МВт*год. Вартість електричної енергії становить 854 226 020 грн 86 коп ( з ПДВ ).
У додатковій угоді № 21 від 20.02.2023 р. до договору від 23.09.2021 р..
Періодом постачання електричної енергії є календарні дати з 01.03.2023 р. по 31.03.2023 р.. Відпуск/відбір електричної енергії здійснюється з 00:00 по 24:00 години кожного торгового дня періоду постачання.
Загальний обсяг електричної енергії, що купується та продається, становить 238022,279МВт*год. Ціна електричної енергії дорівнює 3 290 грн 59 коп ( без ПДВ ) за 1МВт*год. Вартість електричної енергії становить 939 880 477 грн 26 коп ( з ПДВ ).
У додатковій угоді № 22 від 29.03.2023 р. до договору від 23.09.2021 р..
Періодом постачання електричної енергії є календарні дати з 01.04.2023 р. по 30.04.2023 р.. Відпуск/відбір електричної енергії здійснюється з 00:00 по 24:00 години кожного торгового дня періоду постачання.
Загальний обсяг електричної енергії, що купується та продається, становить 185040МВт*год. Ціна електричної енергії дорівнює 3  289 грн 12 коп ( без ПДВ ) за 1МВт*год. Вартість електричної енергії становить 730 342 517 грн 76 коп ( з ПДВ ).
У додатковій угоді № 23 від 27.04.2023 р. до договору від 23.09.2021 р..
Періодом постачання електричної енергії є календарні дати з 01.05.2023 р. по 31.05.2023 р.. Відпуск/відбір електричної енергії здійснюється з 00:00 по 24:00 години кожного торгового дня періоду постачання.
Загальний обсяг електричної енергії, що купується та продається, становить 151590,744МВт*год. Ціна електричної енергії дорівнює 2 952 грн 40 коп ( без ПДВ ) за 1МВт*год. Вартість електричної енергії становить 537 067 815 грн 11 коп ( з ПДВ ).
У додатковій угоді № 24 від 31.05.2023 р. до договору від 23.09.2021 р..
Періодом постачання електричної енергії є календарні дати з 01.06.2023 р. по 30.06.2023 р.. Відпуск/відбір електричної енергії здійснюється з 00:00 по 24:00 години кожного торгового дня періоду постачання.
Загальний обсяг електричної енергії, що купується та продається, становить 136461,600МВт*год. Ціна електричної енергії дорівнює 3 107 грн 35 коп ( без ПДВ ) за 1МВт*год. Вартість електричної енергії становить 508 840 743 грн 31 коп ( з ПДВ ).
У додатковій угоді № 25 від 22.06.2023 р. до договору від 23.09.2021 р..
Періодом постачання електричної енергії є календарні дати з 01.07.2023 р. по 31.07.2023 р.. Відпуск/відбір електричної енергії здійснюється з 00:00 по 24:00 години кожного торгового дня періоду постачання.
Загальний обсяг електричної енергії, що купується та продається, становить 145824МВт*год. Ціна електричної енергії дорівнює 2 718 грн 62 коп ( без ПДВ ) за 1МВт*год. Вартість електричної енергії становить 475 728 051 грн 46 коп ( з ПДВ ).
У додатковій угоді № 26 від 25.07.2023 р. до договору від 23.09.2021 р..
Періодом постачання електричної енергії є календарні дати з 01.08.2023 р. по 31.08.2023 р.. Відпуск/відбір електричної енергії здійснюється з 00:00 по 24:00 години кожного торгового дня періоду постачання.
Загальний обсяг електричної енергії, що купується та продається, становить 142966,296МВт*год. Ціна електричної енергії дорівнює 2 845 грн 42 коп (без ПДВ) за 1МВт*год. Вартість електричної енергії становить 488 158  989 грн 55 коп ( з ПДВ ).
У додатковій угоді № 27 від 24.08.2023 р. до договору від 23.09.2021 р..
Періодом постачання електричної енергії є календарні дати з 01.09.2023 р. по 30.09.2023 р.. Відпуск/відбір електричної енергії здійснюється з 00:00 по 24:00 години кожного торгового дня періоду постачання.
Загальний обсяг електричної енергії, що купується та продається, становить 137123,280МВт*год. Ціна електричної енергії дорівнює 2 890 грн 05 коп ( без ПДВ ) за 1МВт*год. Вартість електричної енергії становить 475 551 762 грн 43 коп ( з ПДВ ).
У додатковій угоді № 28 від 25.09.2023 р. до договору від 23.09.2021 р..
Періодом постачання електричної енергії є календарні дати з 01.10.2023 р. по 31.10.2023 р.. Відпуск/відбір електричної енергії здійснюється з 00:00 по 24:00 години кожного торгового дня періоду постачання.
Загальний обсяг електричної енергії, що купується та продається, становить 184760МВт*год. Ціна електричної енергії дорівнює 3 463 грн 10 коп ( без ПДВ ) за 1МВт*год. Вартість електричної енергії становить 767 810 827 грн 20 коп ( з ПДВ ).
Порядок та строки оплати електричної енергії узгоджені сторонами в пункті 6 вищезгаданих додаткових угод та є тотожними. А саме - оплата за електричну енергію здійснюється у формі попередньої оплати. Для кожного розрахункового місяця ПУП здійснює оплату за куплену електричну енергію наступним чином: за 2 банківські дні до розрахункового місяця – у розмірі 20 % відсотків вартості електричної енергії, купленої у розрахунковому місяці; не пізніше 4-го числа (включно) розрахункового місяця - у розмірі 20% відсотків вартості електричної енергії, купленої у розрахунковому місяці; не пізніше 10-го числа (включно) розрахункового місяця - у розмірі 20% відсотків вартості електричної енергії купленої у розрахунковому місяці; не пізніше 16-го числа (включно) розрахункового місяця - у розмірі 20% відсотків вартості електричної енергії купленої у розрахунковому місяці; не пізніше 22-го числа (включно) розрахункового місяця - у розмірі 20% відсотків вартості електричної енергії купленої у розрахунковому місяці.
Якщо граничний строк оплати припадає на святковий, вихідний чи інший неробочий день, то відповідний платіж повинен бути здійснений в наступний робочий день, що слідує за датою такого платежу.
Додатковою угодою № 12 від 05.08.2022 р. до договору від 23.09.2021 р. сторони доповнили розділ 6 договору пунктом 6.5 про незастосування до сторін штрафних санкцій за порушення зобов`язань за договором на період дії в Україні воєнного стану ( починаючи з 24.02.2022 р. ) та протягом 30 днів після його припинення або скасування.
Згідно з підписаними сторонами актами купівлі-продажу електричної енергії № 567 від 31.03.2022 р. на суму 666 495 076 грн 76 коп; № 711 від 30.04.2022 р. на суму 576 460 800 грн;   № 877 від 31.05.2022 р. на суму 394 407 870 грн 35 коп; № 1043 від 30.06.2022 р. на суму 312 306 818  грн 02 коп; № 1225 від 31.07.2022 р. на суму 408 493 559 грн 84 коп; № 1421 від 31.08.2022 р. на суму 404 796 695 грн 71 коп; № 1651 від 30.09.2022 р. на суму 387077468грн 74 коп;   № 1810 від 31.10.2022 р. на суму 516 759 927 грн 95 коп; № 2098 від 30.11.2022 р. на суму 688 801 799 грн 99 коп; № 2240 від 31.12.2022 р. на суму 1 011 498 724 грн 32 коп; № 3 від 31.01.2023 на суму 1 067 091 541 грн 06 коп; № 143 від 28.02.2023 р. на суму 854 226 020 грн 86 коп; № 309 від 31.03.2023 р. на суму 939 880 477 грн 28коп; № 466 від 30.04.2023 р. на суму 730 342  517 грн  76 коп;   № 624 від 31.05.2023 р. на суму 537 067 815 грн 11 коп; № 699 від 30.06.2023 р. на суму 508 840 743 грн 31 коп; № 805 від 31.07.2023 р. на суму 475 728 051грн 46  коп; № 904 від 31.08.2023  р. на суму 488 158 989 грн 55 коп; №  982 від 30.09.2023 р. на суму 475 551 768 грн 43 коп; № 1170 від 31.10.2023 р. на суму 767 810  827 грн 20 коп Відповідач отримував електричну енергію. Вартість отриманої електричної енергії оплачена Відповідачем в повному обсязі.
Наполягаючи на порушенні строків оплати електричної енергії, Позивач нарахував та заявив до стягнення 3% річних в розмірі 43 512 951 грн 03 коп за загальний період 05.03.2022 р. - 13.11.2023 р. та інфляційні втрати в розмірі 187 979  379 грн 58 коп за загальний період березень 2022 року - вересень 2023 року, що стало підставою для звернення до суду з позовною заявою.
Заперечуючи проти задоволення позовних вимог Відповідач посилався на - відсутність його вини у простроченні виконання грошових зобов`язань; існування форс-мажорних обставин, підтверджених сертифікатом Торгово-промислової палати України; помилкове застосування ст. 625 ЦК України, оскільки Відповідач не користувався коштами, належними до сплати позивачу за договором; помилковість розрахунків 3 %річних та інфляційних втрат. Також, Відповідач подав заяву про зменшення розміру 3% річних на 90%.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 06.02.2024 р. суд задовольнив заяву Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»   та здійснив заміну Позивача – Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»    в особі Відокремленого підрозділу «Енергоатом-Трейдінг» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»    на його правонаступника - Акціонерне товариство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»   в особі філії «Відокремлений підрозділ «Енергоатом-Трейдінг» Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом».   
Під час розгляду спору в суді першої інстанції від Відповідача надійшла заява про зменшення розміру 3% річних на 90%.
За наслідками розгляду позову господарським судом прийнято оскаржуване рішення у даній справі.

11.      Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції
Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що в задоволенні апеляційних скарг слід відмовити, а рішення господарського суду залишити без змін, виходячи з наступного.
Предметом спору у цій справі є вимоги Позивача про стягнення з Відповідача суму інфляційних втрат, а також три проценти річних від простроченої суми, нарахованих на підставі ст. 625 ЦК України внаслідок прострочення виконання Товариством з обмеженою відповідальністю “Дніпровські енергетичні послуги” зобов`язань щодо оплати вартості електричної енергії, поставленої на підставі договору купівлі-продажу електричної енергії з постачальником універсальних послуг № 65-150-SD-21-00408 від 23.09.2021 р..
Як зазначалося раніше, договір купівлі-продажу електричної енергії з постачальником універсальних послуг № 65-150-SD-21-00408 від 23.09.2021 р., відповідно до пункту 1.1 якого укладено між сторонами відповідно до Закону України “Про ринок електричної енергії”, Положення про покладення спеціальних обов`язків на учасників ринку електричної енергії для задоволення потреб побутових споживачів у процесі функціонування ринку   електричної енергії, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 483 від 05.06.2019 р. (зі змінами) (далі - Положення про ПСО) та рішення Аукціонного комітету від 21.09.2021 р.. Згідно з пунктами 2.1 – 2.2 договору від 23.09.2021 р. за цим договором Продавець зобов`язаний продати, а ПУП зобов`язаний купити ( прийняти та оплатити ) електричну енергію (стандартний продукт ВАSE_М) для постачання побутовим споживачам ПУП.
При цьому, Закон України "Про ринок електричної енергії" визначає правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище.
За змістом Закону України "Про ринок електричної енергії" постачання електричної енергії - це продаж, включаючи перепродаж, електричної енергії ( пункт 68 частини 1 ст. 1).
За договором енергопостачання енергопостачальне підприємство відпускає електричну енергію споживачеві, який зобов`язується оплатити прийняту енергію (частина 1 ст. 275 ГК України), а за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму ( ст. 654 ЦК України).
Відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" - "постачальник універсальної послуги" - це визначений відповідно до цього Закону електропостачальник, який виконує зобов`язання щодо надання універсальної послуги (пункт 67 частини першої статті 1), а універсальні послуги надаються постачальником таких послуг виключно побутовим та малим непобутовим споживачам (частина перша статті 63 Закону України "Про ринок електричної енергії").
Відповідно до частини 1 ст. 62 Закону України "Про ринок електричної енергії" з метою забезпечення загального економічного інтересу в електроенергетичній галузі України, необхідного для задоволення інтересів громадян, суспільства і держави, та забезпечення сталого довгострокового розвитку електроенергетичної галузі і конкурентоспроможності національної економіки України на учасників ринку відповідно до цієї статті можуть бути покладені спеціальні обов`язки для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії.
Покладення спеціальних обов`язків передбачене положеннями Закону України "Про ринок електричної енергії" та постанови КМУ № 483 від 05.06.2019 р., якою затверджене "Положення про покладення спеціальних обов`язків на учасників ринку електричної енергії для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії" ( далі - Положення № 483 ).
Цим Положенням визначено: загальносуспільний інтерес, для забезпечення якого на учасників ринку покладаються спеціальні обов`язки; зміст та обсяг спеціальних обов`язків, що покладаються на учасників ринку електричної енергії для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії згідно з цим Положенням (далі - спеціальні обов`язки); учасників ринку, на яких покладаються спеціальні обов`язки; обсяг прав учасників ринку, на яких покладаються спеціальні обов`язки, необхідних для їх виконання; категорії споживачів, яких стосуються спеціальні обов`язки; територію та строк виконання спеціальних обов`язків; джерела фінансування та порядок визначення компенсації, що надається учасникам ринку, на яких покладаються спеціальні обов`язки.
Згідно з пунктом 4 Положення № 483 спеціальні обов`язки покладаються на таких учасників ринку електричної енергії: виробників електричної енергії; постачальників універсальних послуг; гарантованого покупця; операторів систем розподілу виключно в частині обов`язкового придбання технологічних витрат електричної енергії в порядку та на умовах, визначених цим Положенням; постачальника "останньої надії"; оператора системи передачі електричної енергії в частині придбання послуги із забезпечення безперебійного функціонування постачальника "останньої надії".
Відповідно до пункту 5 Положення № 483 до спеціальних обов`язків належить, зокрема: постачання електричної енергії побутовим споживачам постачальників універсальних послуг за фіксованими цінами, визначеними у додатку 3; надання постачальниками універсальних послуг гарантованому покупцю послуг із забезпечення доступності електричної енергії для побутових споживачів (далі - послуга постачальників універсальних послуг) за договорами про надання послуг із забезпечення доступності електричної енергії для побутових споживачів постачальником універсальних послуг за примірною формою згідно з додатком 2 і відповідне прийняття та оплата послуг постачальників універсальних послуг гарантованим покупцем; надання гарантованим покупцем виробникам послуг із забезпечення доступності електричної енергії для побутових споживачів (далі - послуга гарантованого покупця) за договорами про надання послуг із забезпечення доступності електричної енергії для побутових споживачів гарантованим покупцем за примірною формою згідно з додатком 4 і відповідне прийняття та оплата послуг гарантованого покупця виробниками; придбання постачальниками універсальних послуг, що діють в торговій зоні "об`єднаної енергосистеми України", за результатами проведення електронних аукціонів у державного підприємства "НАЕК "Енергоатом" стандартних продуктів BASE_М для постачання побутовим споживачам таких постачальників універсальних послуг в обсязі їх мінімального споживання електричної енергії в торговій зоні "об`єднаної енергосистеми України" за годину в аналогічному місяці попереднього року за ціною індекс РДН BASE в торговій зоні "об`єднаної енергосистеми України" ("бази") за період М-3, де М - розрахунковий місяць.
Згідно з вимогами пункту 7 Положення № 483 виробники зобов`язані зокрема укласти з гарантованим покупцем договори про надання послуги із забезпечення доступності електричної енергії для побутових споживачів гарантованим покупцем (далі - договір 1); оплачувати своєчасно та у повному обсязі гарантованому покупцю вартість послуги гарантованого покупця.
Відповідно до пункту 8 Положення № 483 гарантований покупець зобов`язаний зокрема укласти з виробниками договори 1 та з постачальниками універсальних послуг договори про надання послуг із забезпечення доступності електричної енергії для побутових споживачів постачальником універсальних послуг (далі - договір 2); оплачувати своєчасно та у повному обсязі постачальникам універсальних послуг вартість надання постачальниками універсальних послуг гарантованому покупцю послуг із забезпечення доступності електричної енергії для побутових споживачів за умови відсутності у постачальника універсальних послуг заборгованості перед державним підприємством "НАЕК "Енергоатом" за поставлену електричну енергію згідно з пунктом 5 цього Положення.
Згідно з пунктом 9 Положення № 483 постачальники універсальних послуг зобов`язані зокрема здійснювати купівлю електричної енергії на електронних аукціонах за двосторонніми договорами, на ринку "на добу наперед" та внутрішньодобовому ринку електричної енергії в обсягах, що необхідні для постачання побутовим споживачам; укласти з гарантованим покупцем договір 2.
Виконання спеціальних обов`язків, передбачених цим Положенням, повинне забезпечувати покриття економічно обґрунтованих витрат учасника ринку на їх виконання; джерелами фінансування витрат виробників за виконання спеціальних обов`язків є відповідна компенсація, порядок здійснення якої визначається Кабінетом Міністрів України ( пункт 16 Положення № 483).
Отже, Положення про покладення спеціальних обов`язків на учасників ринку електричної енергії для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії з метою забезпечення загального економічного інтересу в електроенергетичній галузі України встановлює спеціальний механізм взаємовідносин учасників ринку електричної енергії, у тому числі "виробників електричної енергії", "постачальників універсальних послуг" та "гарантованого покупця", а саме шляхом укладення між ними окремих відповідних договорів у схемі відносин: "виробник" - "гарантований покупець" - договір про надання послуги із забезпечення доступності електричної енергії для побутових споживачів гарантованим покупцем ( за формою, наведеною у додатку № 4 ); "гарантований покупець" - "постачальник універсальних послуг" - договір про надання послуг із забезпечення доступності електричної енергії для побутових споживачів постачальником універсальних послуг ( за формою, наведеною у додатку № 2 ); "виробник" - ДП "НАЕК "Енергоатом" - "постачальник універсальних послуг" - договір щодо придбання за результатами проведення електронних аукціонів стандартних продуктів BASE_М для постачання побутовим споживачам.
З огляду на матеріали справи ( банківські виписки АТ «Ощадбанк» про надходження коштів на рахунок Позивача з 01.03.2022 р. по 31.10.2023 р., АТ «Укрексімбанк» про надходження коштів на рахунок позивача з 01.03.2022 р. по 31.10.2023 р. ) оплата вартості отриманої електричної енергії здійснювалась Відповідачем з порушенням строків, встановлених пунктом 6 додаткових угод № 6 - № 11, № 13- № 16, № 18, № 20 - № 28 до договору від 23.09.2021 р..
Суд першої інстанції, перевіривши складені Позивачем розрахунки 3% річних та інфляційних втрат, зазначив, що протягом періоду 27.03.2023 р. - 26.04.2023 р. відбулось подвійне нарахування на суму боргу 107 027  447 грн 71 коп., оскільки Позивач не врахував норми ст. 254 ЦК України при визначенні початку порушення зобов`язання та правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 13.06.2018 р. у справі № 922/1008/16, про помилковість включення дня фактичної оплати до періоду розрахунку нарахувань. Разом з тим, враховуючи п.  4.6 договору та інформацію з банківської виписки АТ «Ощадбанк», місцевий господарський суд обгрунтовано відхилив твердження Відповідача про помилковість визначення Позивачем 09.03.2023 р. як дати фактичного платежу суми           47 223  953 грн 39 коп., оплаченої платіжною інструкцією № 2855483 від 08.03.2023 р.. 
Посилаючись на пояснення Позивача при розрахунку 3% річних, інфляційних втрат за порушення строку платежу за липень 2022 року ( II етап ) суми в розмірі 27 964  800 грн, сплату платіжним дорученням № 2685113 від 30.09.2022 р., господарським судом було враховано як отримання 30.09.2022 р. оплати за липень 2022 року ( II етап ). На підставі листа Відповідача № 35811/DNEP від 03.10.2022 р. вказана сума платежу 03.10.2022 р. була відкоригована в графі «сума оплати» із зазначенням "- 27 964  800 грн". В розрахунку 3% річних, інфляційних втрат за вересень 2022 року ( I етап ) дата фактичного платежу в сумі 27 964  800 грн вказана 03.10.2022 р.. У зв`язку із корегуванням змін у розрахунках, змінювався показник залишку боргу, на який здійснюється нарахування/борг наростаючим підсумком. Суд виснував про правильність дії Позивача з нарахування 3% річних, інфляційних втрат за порушення строку платежу за липень 2022 року ( II етап ) та за вересень 2022 року ( I етап ) з урахуванням дати отримання листа Відповідача № 35811/DNEP від 03.10.2022 р..
За розрахунком місцевого господарського суду, не спростованого Скаржником                         ( Відповідачем ) правомірний розмір 3% річних за загальний період з 05.03.2022 р. - 13.11.2023 р. становить 43 221  830 грн 53коп., а розмір інфляційних втрат за загальний період березень 2022 року - вересень 2023 року дорівнює 187 765  324 грн 68 коп. Відповідно у задоволенні позовних вимог про стягнення 3% річних в розмірі 291 120 грн 50 коп та інфляційних втрат у розмірі 214  054 грн 90 коп. господарським судом було відмовлено через безпідставність.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Тобто у разі порушення Боржником строків виконання грошового зобов`язання, норми ст. 625 ЦК України застосовуються незалежно від наявності або відсутності вини боржника.
При цьому, як слушно зазначив суд першої інстанції - форс-мажор не звільняє сторін договору від виконання зобов`язань і не змінює строків такого виконання, цей інститут спрямований виключно на звільнення сторони від негативних наслідків, а саме від відповідальності за невиконання чи прострочення виконання зобов`язань на період існування форс-мажору. Нарахування у вигляді інфляційних втрат та 3% річних, передбачені частиною 2 ст. 625 ЦК України, за своєю правовою природою не є правовою відповідальністю (штрафними санкціями), встановленою ст. 611 ЦК України та ст. 217 ГК України. Тому правила щодо звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання у випадку настання непереборної сили (форс-мажору), визначені ст. 617 ЦК України та ст. 218 ГК України, не підлягають застосуванню до акцесорного зобов`язання, передбаченого ч.2 ст. 625 ЦК України, щодо сплати суми боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також процентів річних від простроченої суми. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 13.09.2023 р. у справі № 910/8741/22 та постанові Верховного Суду України від 12.04.2017 р. у справі № 913/869/14. 
Враховуючи встановлені фактичні обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком суду попередньої інстанції про часткове задоволення позову та стягнення з Відповідача на користь Позивача - 3% річних в розмірі 34 577 464 грн 43 коп., інфляційні втрати в розмірі 187 765 324 грн 68 коп., у зв`язку з чим доводи викладені в апеляційній скарзі  ТОВ "Дніпровські енергетичні послуги" є безпідставними, а скарга такою, що не підлягає задоволенню.
Щодо доводів викладених в апеляційній скарзі Акціонерного товариства “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом”, в якій Скаржник просить суд скасувати рішення господарського в частині зменшення розміру 3% річних на 20%, то колегія суддів апеляційного суду вважає їх також безпідставними, виходячи з наступного. 
Як зазначалося раніше, здійснивши перерахунок заявленої до стягнення Позивачем суми 3 % річних, суд першої інстанції зазначив, що правомірний розмір 3% річних за загальний період з 05.03.2022 р. - 13.11.2023 р. становить 43 221  830 грн 53 коп., тому у задоволенні позовних вимог про стягнення 3% річних в розмірі 291 120 грн 50 коп. відмовив через безпідставність.
Разом з тим, вирішуючи питання щодо можливості зменшення 3% річних ( за клопотанням Відповідача на 90% ), господарський суд, пославшись на врахування, що вартість отриманої електричної енергії оплачена в повному обсязі, Відповідач є постачальником універсальних послуг населенню на території Дніпропетровської області, а спірний період споживання припадає на широкомасштабне вторгнення Російської Федерації на території України – дійшов висновку про наявність підстав для зменшення розміру 3% річних на 20% з 43 221  830 грн 53 коп. до 34 577  464 грн 43 коп.
Як вбачається з матеріалів справи, заява Відповідача  про зменшення розміру 3% річних на 90%, була обгрунтована тим, що діяльність Відповідача в межах виконання договору № 65-150-SD-21-00408 від 23.09.2021 р. не пов`язана з отриманням прибутку, а зумовлена виключно виконанням спеціальних обов`язків. Також, Відповідач послався на порушення ДП «Гарантований покупець» строку виконання грошових зобов`язань за договором № 2297/02/21 від 15.09.2021 р. про надання послуг із забезпечення доступності електричної енергії для побутових споживачів постачальником універсальних послуг. Згідно з актом зарахування зустрічних однорідних вимог від 12.03.2024 р. станом на 12.03.2024 р. заборгованість ДП «Гарантований покупець» перед Відповідачем становила 84 101  949 грн 60 коп. Відповідач зазначив про відсутність додаткових джерел для покриття сплати 3% річних та інфляційних втрат позивачу. Так, стягнення з Відповідача заявлених Позивачем сум істотно вплине на його платоспроможність за зобов`язаннями перед всіма учасниками ринку. Оскільки товариство є постачальником універсальних послуг на території Дніпропетровської області, призначення 3% річних та інфляційних втрат як компенсаційних заходів буде несправедливим. Відповідач також вказав про фінансове навантаження на товариство, спричинене діючими нормативно - правовими актами у сфері купівлі-продажу електричної енергії та іншими об`єктивними обставинами, викликаними військовою агресією та бойовими діями російської федерації проти України. Відповідач стверджує про відсутність його вини у несвоєчасному виконанні зобов`язань та наявність надзвичайної події. На підтвердження наявності підстав для зменшення розміру 3% річних на 90% Відповідач долучив докази.
Разом з тим, на думку Скаржника судом першої інстанції неправомірно зменшено 3% річних, оскільки правова природа частини 2 ст. 625 ЦК України не передбачає зменшення суми, нарахованої відповідно до зазначеного у нормі права розміру 3% річних. 
У силу приписів частини 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно зі ст. 233 ГК України, у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно зі збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.
Аналогічні положення також містить частина 3 ст. 551 ЦК України, положення якої надають суду право зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 р. у справі № 902/417/18 ( на яку посилається Скаржник ) вказала, зокрема, про те, що з огляду на компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до ст. 625 ЦК України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника. Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, та, зокрема, зазначених вище критеріїв, суд може зменшити загальний розмір відсотків річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання ( пункт 8.38 постанови ).
В ухвалі Велика Палата Верховного Суду від 28.02.2024 р. у справі № 915/534/22, якою справу повернуто колегії Касаційного суду у складі Верховного Суду для розгляду, зокрема, вказала у справі №   902/417/18, зроблено загальний висновок про можливість суду за певних умов зменшувати розмір процентів річних, нарахованих на підставі ст. 625 ЦК України, тоді як підстави та обставини для такого зменшення процентів річних суд повинен встановлювати у кожному конкретному випадку.
Про зазначене вказала й об`єднана палата Касаційного господарського суду в ухвалі від 23.05.2024 р. у справі № 910/2440/23, повертаючи справу колегії Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду для розгляду.
В ухвалі від 18.12.2024 р. у справі № 922/444/24 Велика Палата Верховного Суду підтримала свої висновки стосовно права суду зменшувати за певних умов розмір процентів річних, нарахованих на підставі ст. 625 ЦК України та заначила, що Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду не обґрунтував, у чому саме є складність тлумачення та застосування ст. 625 ЦК України та правового висновку Великої Палати Верховного Суду у справі № 902/417/18 щодо права суду, враховуючи конкретні обставини справи, зменшити розмір процентів річних.
Згідно з положеннями частини 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Отже, у справі, що розглядається, суд попередньої інстанції цілком правомірно врахувавши зазначений загальний висновок про можливість суду за певних умов зменшити розмір процентів річних, нарахованих на підставі ст. 625 ЦК України, дійшли висновку про його зменшення з мотивів, викладених вище.
Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 12.09.2024 р. у справі №   915/1308/23, від 01.10.2024 р. у справі № 910/18091/23,  від 19.03.2025 р. у справі №  922/444/24. 
Доводи Скаржника, викладені в апеляційній скарзі, наведених висновків не спростовують та ґрунтуються на помилковому тлумаченні правової позиції, викладеної Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 18.03.2020 р. у справі № 902/417/18.
Порушень у застосуванні судом цих норм матеріального права та процесуального права в контексті незгоди Скаржника з мотивами та підставами для зменшення заявлених до стягнення відсотків річних Скаржник в апеляційній  скарзі не доводить. Доводи апеляційної скарги зводяться лише до незгоди Скаржника з самою можливістю зменшення судом розміру 3%, встановленого ст. 625 ЦК України.
Підсумовуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що викладені в апеляційних скаргах аргументи не можуть бути підставами для скасування  судового рішення   місцевого господарського суду,    оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи та ґрунтуються на неправильному тлумаченні Скаржниками норм матеріального та процесуального права, що в сукупності виключає можливість задоволення апеляційних скарг.

12.    Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.
У справі "Руїз Торіха проти Іспанії", ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів Скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" ( Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006 р. ).
Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
У даній справі суд дійшов висновку, що Скаржникам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.
З огляду на приписи ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006 р." Конвенція застосовується судами України як частина національного законодавства, а практика ЄСПЛ, через рішення якого відбувається практичне застосування Конвенції, застосовується судами як джерело права.
Отже, доводи заявників апеляційних скарг про порушення норм матеріального та процесуального права судом попередньої інстанцій під час прийняття оскаржуваного процесуального документу не знайшли свого підтвердження.
За змістом ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Згідно із ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин та з урахуванням меж розгляду апеляційної скарги  в порядку ст. 269 ГПК України, апеляційні скарги задоволенню не підлягають, а оскаржуване рішення   підлягає  залишенню без змін.

13.   Судові витрати.
У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційних скарг, згідно вимог ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на Скаржників.
На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” залишити без задоволення. 

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Дніпровські енергетичні послуги” залишити без задоволення. 

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області  від  09.04.2024 р.  у справі  № 904/6269/23 залишити без змін.

Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Скаржників.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право  касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено ст. ст. 286-289 ГПК України.     

Повний текст постанови складено 05.05.2025 р.

Головуючий суддя                                                                      І.М. Кощеєв

Суддя                                                                                             О.В. Чус
          
                Суддя                                                                                             М.О. Дармін