УХВАЛА
 
31 березня 2025 року
м. Київ
справа № 139/700/24
провадження № 61-2963 ск25 
Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Сакари Н. Ю.,
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 11 листопада  2024 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 06 лютого 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Вендичанської селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області про стягнення витрат на поліпшення земельної ділянки,
ВСТАНОВИВ:
У вересні 2024 року  ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, у якому просив стягнути з Вендичанської селищної ради на свою користь понесені ним витрати на поліпшення земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 2,0 га з кадастровим номером 0522884600:10:003:0300, яка витребувана у комунальну власність Вендичанської селищної ради, у розмірі 49 788,00 грн, а також судові витрати, які складаються зі сплати судового збору у розмірі 1 211,20 грн та витрат на послуги експертної установи у розмірі                4 000,00 грн.
Рішенням Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області                      від 11 листопада 2024 року, залишеним без змін постановою Вінницького апеляційного суду від 06 лютого 2025 року, у задоволенні позову   ОСОБА_1 відмовлено.
04 березня 2025 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду через засоби поштового зв`язкукасаційну скаргу на вказані судові рішення, в якій просив їх скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.
Вивчивши касаційну скаргу, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, з урахуванням такого.
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України. 
Верховний Суд врахував, що, відкриваючи провадження у справі, суд першої інстанцій дійшов висновку, що справа є малозначною відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України, а тому підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (ухвала Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 16 вересня 2024 року).
Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
Встановлені підпунктами «а-г» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України підстави для касаційного оскарження судових рішень лише у тих випадках, коли таке оскарження є дійсно необхідним (зокрема, коли касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково), має гарантувати право на остаточне та обов`язкове до виконання судове рішення, стабілізувати цивільні правовідносини.
У касаційній скарзі заявник посилається на випадки, передбачені підпунктами «б» і «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначних справах підлягають касаційному оскарженню.
Посилання на те, що заявник позбавлений можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи                    № 139/577/23 судом оцінюється критично, оскільки обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням стосуються стягнення витрат на поліпшення земельної ділянки, а предметом позову у справі №139/577/23 є витребування земельних ділянок. Доводи касаційної скарги переважно зводяться до спонукання суду касаційної інстанції здійснити переоцінку доказів у справі, що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції (стаття 400 ЦПК України).
Наведені заявником обставини, передбачені підпунктом «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не дають підстав для висновку про те, що справа має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу, оскільки наведені заявником доводи щодо позбавлення можливості стягнути з відповідача значні грошові кошти зводяться до незгоди особи, яка подала касаційну скаргу, з оскаржуваними судовими рішеннями та не свідчать про те, що є підстави для розгляду справи по суті в суді касаційної інстанції. Поняття винятковості справи є оціночним та потребує належного обґрунтування. Заявник не навів переконливих доводів та не надав відповідних доказів, які б свідчили про те, що справа має для нього виняткове значення.
Інших належних та обґрунтованих доводів, які б свідчили про можливість відкриття касаційного провадження в цій справі, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, у касаційній скарзі не наведено, а тому суд приходить до висновку про відмову у відкритті касаційного провадження.
Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення. Правом на апеляційне оскарження                                  ОСОБА_1 скористався.
У ЦПК України визначено баланс між такими гарантіями права на справедливий судовий розгляд, як право на розгляд справи судом, встановленим законом  (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), та принципом остаточності судових рішень res judicata, фактично закріплено перехід до моделі обмеженої касації, що реалізується за допомогою введення процесуальних фільтрів з метою підвищення ефективності касаційного провадження.
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).
З урахуванням наведеного, оскільки ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.
На підставі викладеного та керуючись статтею 129 Конституції України, статтею 19, статтею 260, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду 
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 11 листопада  2024 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 06 лютого 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Вендичанської селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області про стягнення витрат на поліпшення земельної ділянки.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявнику. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді                                                                                     О. В. Білоконь
                                                                                             О. М. Осіян
                                                                                              Н. Ю. Сакара