ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

24 квітня 2025 року 	м.Суми	

Справа №573/1484/18 
Номер провадження 22-ц/816/442/25

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),
суддів -          Філонової Ю. О. ,  Рунова В. Ю. 
сторони:
позивач – Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк»,
відповідач – ОСОБА_1 ,
розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Ейсмонта Євгена Анатолійовича на заочне рішення Білопільського районного суду Сумської області від 23 жовтня 2018 року в складі судді Кліщ О.В., ухваленого в м. Білопілля,

                                                               в с т а н о в и в:

30 серпня 2018 року Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі - АТ КБ «Приватбанк») звернулось з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по кредитному договору в сумі 79984,34 грн.
Позов мотивовано тим, що 20 грудня 2010 року відповідачка отримала від банку 5000 грн кредиту зі сплатою 30% за користування кредитом на рік на суму залишку заборгованості. У зв`язку з порушенням позичальницею зобов`язань за кредитним договором станом на 31 липня 2018 року утворився борг, який складається з 3972,14 грн боргу за кредитом, 67732,17 грн боргу по процентам за користування кредитом, 3995,06 грн боргу по пені та комісії, а також 500 грн фіксованої частини штрафу і 3784,97 грн процентної складової штрафу.
Заочним рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 23 жовтня 2018 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість по кредитному договору в розмірі 75699,37 грн, а також 1666,85 грн судового збору.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Ухвалою Білопільського районного суду Сумської області від 25 червня 2024 року заяву представника відповідачки про перегляд вказаного заочного рішення залишено без задоволення.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 – адвокат Ейсмонт Є.А. посилаючись на неповне з`ясування обставин у справі, порушення норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову. Доводи скарги зводяться до того, що позивачем не доведено отримання позичальницею всіх складових укладеного кредитного договору, а тим більше їх підписання. Також не доведено, що відповідачка отримувала від банку кредитну картку. Крім того, позивач в односторонньому порядку підвищив процентну ставку з 30% до 34,80% з 01 вересня 2014 року та до 43,20% з 01 квітня 2015 року, тобто з 2012 по 2018 роки відбувалось погашення процентів за рахунок тіла кредиту і таким чином штучно збільшувався борг. Звертає увагу на сплив трирічного строку позовної давності у зв`язку із закінченням строку дії кредитної картки у грудні 2015 року.
В частині відмови у задоволенні позовних вимог рішення суду не оскаржується, а тому в апеляційному порядку не переглядається.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Клопотання представника АТ КБ «ПРИВАТБАНК» Озірської –Шанл В.С. про відкладення розгляду справи з підстав, викладених у заяві задоволенню не підлягає, у зв`язку з необґрунтованістю. Підстав не розгляду апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду в частині вирішених вимог про стягнення боргу по процентам за користування кредитом зміні з наступних підстав.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 20 грудня 2010 року ОСОБА_1 підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в Приватбанку. Зокрема, заявниця підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затверджених наказом № СП -2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві (а.с. 8).
Позичальниця отримала кредит у розмірі 5000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.
Крім того, 01 серпня 2011 року ОСОБА_1 підписала Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна 55 днів пільгового періоду» (а.с. 9).
Заборгованість ОСОБА_1 за період з 01 серпня 2011 року станом на 31 липня 2018 року становить 79984,34 грн та складається з 3972,14 грн боргу за кредитом, 67732,17 грн боргу по процентам за користування кредитом, 3995,06 грн пені та комісії, 500 грн фіксованої частини штрафу та 3784,97 грн процентної складової штрафу (а.с. 5-7).
Випискою по картковому рахунку ОСОБА_1 за період з 01 січня 1999 року по 02 жовтня 2018 року підтверджується рух кредитних коштів по карткам № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 (а.с. 61-70).
Довідкою АТ КБ «Приватбанк» підтверджується, що ОСОБА_1 були видані кредитні картки 01 серпня 2011 року № НОМЕР_3 зі строком дії до липня 2015 року та 14 лютого 2012 року № НОМЕР_2 зі строком дії до грудня 2015 року (а.с. 71).
Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з порушення відповідачкою взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, а тому стягнув 3972,14 грн боргу за кредитом, 67732,17 грн боргу по процентам за користування кредитом та 3995,06 грн боргу по пені та комісії, а всього 75699,37 грн боргу.
У стягненні 500 грн фіксованої частини штрафу і 3784,97 грн процентної складової штрафу суд відмовив, вважаючи вказані суми подвійною відповідальністю за одне й теж порушення.
Колегія суддів апеляційного суду частково погоджується з висновками місцевого суду з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.
Виконання грошового зобов`язання може забезпечуватись, зокрема, неустойкою - пенею, штрафом (ст. ст. 546, 549 ЦК України).
Таким чином, кредитний договір укладається в письмовій формі, в якому його сторонами погоджується розмір кредиту, умови його надання, повернення, сплати процентів за користування кредитом, застосування неустойки у разі неналежного виконання зобов`язання.
Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Частинами 1, 2 ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
За приписами ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Як зазначалось вище, 20 грудня 2010 року ОСОБА_1 приєдналась до запропонованих банком умов і правил кредитування шляхом власноручного підписання Анкети-заяви, а 01 серпня 2011 року шляхом власноручного підписання Довідки про умови кредитування, в якій передбачені всі істотні умови кредитного договору, зокрема базова процентна ставка на рівні 30% річних.
Використання кредитних коштів, їх часткове повернення позичальницею підтверджується випискою по кредитним карткам, що у свою чергу підтверджує згоду позичальниці на використання кредитних коштів на запропонованих банком умовах, тобто зі сплатою 30% річних.
Відтак, з рішенням суду першої інстанції про стягнення з відповідачки боргу по тілу кредиту у розмірі 3972,14 грн апеляційний суд повністю погоджується. Відповідачкою не спростовано обставин використання кредитних коштів, які відображені у виписці по кредитним карткам, зокрема, отримання у терміналах самообслуговування кредитних коштів готівкою, придбання товарів, поповнення рахунку мобільного телефону, тощо.
Також є безпідставними доводи апеляційної скарги щодо непогодження між сторонами договору умов про стягнення комісії та пені. Підписана відповідачкою 01 серпня 2011 року Довідка про умови кредитування містить умови про пеню за несвоєчасне погашення боргу та розміри комісій банку за проведення банківських операцій.
Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про пропуск позивачем трирічного строку позовної давності з огляду на те, що відповідний строк 03 серпня 2016 року переривався через внесення позичальницею 4,94 грн плати у рахунок погашення боргу, що вбачається як з розрахунку заборгованості (а.с. 5-7), так і з виписки по кредитним карткам (а.с. 61-70).
Вирішуючи спір в частині стягнення процентів за користування кредитом, суд першої інстанції дійшов помилкових висновків в частині стягнення заборгованості за збільшеними відсотковими ставками та понад строк дії кредитного договору.
Так, банком в порушення вимог статей 12, 81 ЦПК України суду не надано жодних доказів про узгодження з позичальницею умов кредитного договору про встановлення процентної ставки у розмірі 34,8 % річних з 01 вересня 2014 року та 43,2% з 01 квітня 2015 року, як зазначено у розрахунку заборгованості. Відтак, банком порушено вимоги ч. 4 ст. 1056-1 ЦК України та підвищено процентну ставку в односторонньому порядку.
Крім того, умов щодо пролонгації дії кредитного договору сторони не узгоджували, а тому право банку на стягнення боргу по процентам за користування кредитом обмежується строком дії останньої виданої позичальниці кредитної картки № НОМЕР_2 , тобто до 31 грудня 2015 року (а.с. 71).
З урахуванням викладеного вище, заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами слід обраховувати наступним чином. Станом на 31 серпня 2014 року борг по процентам за користування кредитом становив 618,61 грн. З 01 вересня 2014 року по 07 лютого 2015 року борг по процентам нараховується на тіло кредиту 4651,66 грн, а з 08 лютого 2015 року по 31 грудня 2015 року – 3972,14 грн.
Відсотки за період з 01 вересня 2014 року по 07 лютого 2015 року на тіло кредиту 4651,66 грн розраховуються таким чином: 4651,66 * 30% * 160 днів / 360 днів = 620,22 грн.
Відсотки за період з 08 лютого 2015 року по 31 грудня 2015 року на тіло кредиту 3972,14 грн розраховуються таким чином: 3972,14 * 30% * 326 днів / 360 днів = 1079,10 грн.
Отже, загальна сума боргу виходячи з процентної ставки 30% всього становить 2317,93 грн (618,61 грн + 620,22 грн + 1079,10 грн), а за вирахуванням сплачених процентів за період з 01 вересня 2014 року по 31 грудня 2015 року в сумі 2176,18 грн заборгованість становить 141,75 грн, яка підлягає стягненню з відповідачки.
Так як сторони обумовили строк дії договору строком дії кредитної картки, тому заборгованість по процентам за користування кредитом може бути стягнута лише станом на 31 грудня 2015 року в розмірі 141,75 грн, а не 67732,17 грн боргу, який банк обліковував станом на 31 липня 2018 року.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.
За вказаних вище обставин та враховуючи, що розмір заборгованості по процентам за користування кредитом визначений судом неправильно, рішення суду першої інстанції в цій частині на підставі п.п. 3, 4 ч. 1, ч. 4 ст. 376 ЦПК України підлягає зміні.
На підставі ст. 141 ЦПК України розподіл судових витрат також підлягає зміні.
Оскільки за наслідками апеляційного перегляду судового рішення позов задовольняється на 10%, тому за подання позову за рахунок відповідачки позивачу слід компенсувати 176,20 грн, а за подання апеляційної скарги відповідачці за рахунок позивача слід компенсувати 2500,27 грн.
Враховуючи те, що ця справа є справою незначної складності, а ціна позову не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому на підставі п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України постанова не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381 - 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

                                                         у х в а л и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Ейсмонта Євгена Анатолійовича задовольнити частково.
Заочне рішення Білопільського районного суду Сумської області від 23 жовтня 2018 року в частині вирішених вимог про стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом та в частині розподілу судових витрат змінити, виклавши абзац другий резолютивної частини заочного рішення в наступній редакції.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (ЄДРПОУ 14360570) 8108 грн 95 коп. заборгованості за кредитним договором б/н від 20 грудня 2010 року,яка утворилась станом на 31 грудня 2015 року та складається з 3972 грн 14 коп. боргу за кредитом, 141 грн 75 коп. боргу по процентам за користування кредитом та 3995,06 грн пені і комісії.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» 176 грн 20 коп. судового збору за подання позову.
В іншій частині заочне рішення залишити без змін.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» 2500 грн 27 коп. судового збору за подання апеляційної скарги.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення і касаційному оскарженню не підлягає. 

Головуючий -  	В. І. Криворотенко	

Судді:                                                                                        Ю. О. Філонова 

                                                                                                   В. Ю. Рунов