УХВАЛА

29 квітня 2025 року 
м. Київ
справа №520/11142/24
адміністративне провадження № К/990/15163/25  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Уханенка С.А.,
суддів: Кашпур О.В.,  Соколова В.М., 
перевірив касаційну скаргу Головного управління Національної поліції в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2024 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області від 18 березня 2024 року №249 «Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейського ППОП ГУНП в Харківській області», яким до ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції;
- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області від 27 березня 2024 року №132-ОС «По особовому складу», яким ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції;
- визнати протиправним та скасувати рішення начальника полку поліції особливого призначення Головного управління Національної поліції в Харківській області від 14 березня 2024 року №938/119-21/01-2024 щодо відмови у наданні ОСОБА_1 відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку;
- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Харківській області невідкладно надати ОСОБА_1 відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку;
- поновити ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді на посаді інспектора взводу №1 роти №3 батальйону №1 полку поліції особливого призначення Головного управління Національної поліції в Харківській області, або на рівнозначній посаді;
- стягнути з Головного управління Національної поліції в Харківській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з дати звільнення по дату фактичного виконання рішення щодо поновлення на службі в поліції;
- стягнути з Головного управління Національної поліції в Харківській області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення (заробітну плату) за період вимушеного прогулу;
- допустити негайне виконання цього рішення в частині поновлення позивача на службі в поліції.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2024 року, ухваленим в порядку загального позовного провадження та залишеним без змін постановою  Другого апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2025 року, позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області від 27 березня 2024 року №132-ОС «По особовому складу», яким ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції. Поновлено ОСОБА_1 на службі в поліції і на посаді інспектора взводу №1 роти №3 батальйону №1 полку поліції особливого призначення Головного управління Національної поліції в Харківській області, або на рівнозначній посаді. Стягнуто з Головного управління Національної поліції в Харківській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з дати звільнення по день ухвалення рішення суду щодо поновлення на службі в поліції. Допущено до негайного виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на службі в поліції та стягнення з Головного управління Національної поліції в Харківській області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць. В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з рішеннями судів, відповідач 11 квітня 2025 року звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, надіславши її за допомогою підсистеми «Електронний суд».
Предметом спору у цій справі є правомірність звільнення позивача зі служби в поліції через застосування до нього дисциплінарного стягнення у виді звільнення. 
Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.
Згідно з частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Наведене означає, що положеннями пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України передбачено можливість перегляду, як виняток, судового рішення, що не підлягає касаційному оскарженню судом касаційної інстанції у разі, якщо заявником зазначені випадки, передбачені підпунктами "а" - "г" цієї норми та викладені підстави, визначені частиною четвертою статті 328 КАС України.
За змістом пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції" займають відповідальне та особливо відповідальне становище.
Як встановлено судами попередніх інстанцій, позивач проходив службу на посаді інспектора взводу №1 роти №3 батальйону №1 полку поліції особливого призначення (ППОП) Головного управління Національної поліції в Харківській області. Отже, позивач не є службовою особою, який займає відповідальне та особливо відповідальне становище відповідно до пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України у системному зв`язку з положеннями статті 51-3 Закону України "Про запобігання корупції", у зв`язку з чим ця справа є справою незначної складності. 
Оскаржуючи судові рішення у справі незначної складності, скаржник у касаційній скарзі послався на підпункт «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Скаржник зазначає, що ця справа становить значний суспільний інтерес та має виняткове значення для нього, оскільки, як вказує скаржник, неприпустимим є безпідставне стягнення коштів з Державного бюджету України.
Суд наголошує, що з огляду на те, що поняття виняткового значення справи та суспільного інтересу є оціночними, вони потребує належного обґрунтування з боку скаржника. Посилання на негативні наслідки для відповідача у зв`язку з ухваленими рішеннями судів у цій справі не на його користь без відповідного підкріплення прикладами/доказами, не дає підстав для відкриття касаційного провадження.
Отже, Верховний Суд відхиляє посилання скаржника на підпункт «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Відтак, Суд дійшов висновку, що у касаційній скарзі скаржником не наведено обґрунтованих підстав можливості допуску касаційної скарги до перегляду судових рішень, прийнятих у справі незначної складності.
З огляду на відхилення Верховним Судом зазначеної заявником виняткової обставини, передбаченої пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, що є передумовою для перевірки вмотивованості підстав касаційного оскарження цих рішень, встановлених пунктами 1, 2, 3, 4 частини четвертої статті 328 цього Кодексу, у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою необхідно відмовити.
Керуючись статтями  248,  328,  333 КАС України, Суд

У Х В А Л И В :
1. У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Національної поліції в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2024 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.
2. Копію ухвали направити заявнику за допомогою підсистеми ЄСІТС "Електронний кабінет" (у разі його відсутності - засобами поштового зв`язку), а касаційну скаргу та додані до неї матеріали - у спосіб їхнього надсилання до суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді	С.А. Уханенко О.В. Кашпур   В.М. Соколов