ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 644/6449/24                        Головуючий суддя І інстанції Черняк В. Г.
Провадження № 22-ц/818/1059/25                Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: споживчого кредиту
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2025 року                                                                                       м. Харків.
Харківський апеляційний суд у складі суддів судової колегії судової палати у цивільних справах :
головуючого                Яцини В.Б.,
суддів колегії                 Мальованого Ю.М., Маміної О.В., 
розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 11 листопада 2024 року, по справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

У серпні 2024 року Акціонерне товариство «Універсал банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просив суд стягнути з відповідача на користь АТ «Універсал банк»: заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 03.09.2020 року у розмірі 56 760,05 грн. станом на 09.05.2024 року; судовий збір в розмірі 3 028 грн.
Позовна заява мотивована тим, що в порушення умов договору про надання банківських послуг «Monobank» від 03.09.2020 року, укладеного між «Універсал банк» та ОСОБА_1 , відповідач відмовляється виконувати свої зобов`язання з повернення боргу в строк та на умовах, встановлених сторонами в зазначеному договорі.
На обґрунтування вказано, що підписана клієнтом анкета-заява є підтвердженням укладення договору, а перелічені документи формують договір про надання банківських послуг в АТ «Універсал банк», з чим погодився відповідач шляхом підписання анкети-заяви, тим самим підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, які діяли станом на 03.09.2020 року. Належним та допустимим доказом для підтвердження факту відкриття рахунку, отримання відповідачем банківської картки та встановлення кредитного ліміту є довідка про наявність рахунку та розмір встановленого кредитного ліміту. Відповідно до виписки про рух коштів на рахунку кредитний ліміт боржника складає 56 800,00 грн., баланс складає 39,95 грн., заборгованість – 56 760,05 грн. Крім того, відповідачем була оформлена одна заява на послуги «Покупка частинами» на загальну суму 12 600 грн., а також 4 заяви послуги «Транзакція в розстрочку» на загальну суму 4 286,04 грн. Всього за весь час користування карткою боржником було проведено поповнень карткового рахунку на суму 563 173,55 грн., витрат на суму – 619 933,60 грн.
22.10.2024 року представником позивача за довіреністю Мєшнік К.І. було подано заяву про зменшення суми позовних вимог, в якій вона просила суд зменшити суму позовних вимог з 56 760,05 грн. до 43 610,05 грн. та стягнути з відповідача на користь АТ «Універсал банк» заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 03.09.2020 року у розмірі 43 610,05 грн. станом на 21.10.2024 року та судовий збір в розмірі 3 028 грн.
Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 11 листопада 2024 року позов Акціонерного товариства «Універсал банк» задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал банк» заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 03.09.2020 року, яка станом на 21.10.2024 року становить 43 610,05 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал банк» витрати по сплаті судового збору в сумі 3 028,00 грн
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, відповідачка ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.
Апеляційна скарга, що рішення є безпідставним, необґрунтованим, таким що суперечить нормам матеріального та процесуального права, висновки якого не відповідають обставинам справи.
Вказала, що доказів того, чи відкрито поточний рахунок, чи було видано їй за цим договором платіжний інструмент (банківську картку) у спосіб, що дозволяє однозначно встановити отримання нею такої картки, та чи встановлено відповідний кредитний ліміт і на яку суму, вказану у додатку, матеріали справи не містять. Відсутні докази і щодо здійснення будь-якого руху коштів по рахунку, який просив відкрити відповідач. Позивач не надав підписаних відповідачем Умов обслуговування рахунків фізичної особи, Тарифів, Таблиці обчислення вартості кредиту та Паспорт; споживчого кредиту, хоча вони повинні містити підпис позичальника, оскільки саме цього моменту такі умови є складовою частиною укладеного між сторонами договору.
Зазначила, що відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем позивачем дотримано вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону № 1023-ХП про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк.
Зауважила, що позовну заяву підписано не уповноваженою особою, оскільки в матеріалах справи відсутні докази того, що особа яка від імені позивача підписала довіреність є керівником даною юридичної особи та згідно статуту має право на такі дії.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача АТ «Універсал Банк» Македон О.А. просить відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 .
На обґрунтування вказано, що у застосунку для реєстрації та подальшого користування Додатком Клієнт вказав номер телефону, який у подальшому, став фінансовим. Після чого програм надіслала одноразовий OTP-пароль у повідомленні, який Відповідач ввів дня підтвердження реєстрації. Далі надав копії ідентифікаційного документа та довідки пр. присвоєння РНОКПП. Пройшла віддалену ідентифікацію. Кроком для отримання віртуальної картки та проходження віддаленої ідентифікації є селфі та фотографування себе з паспортом, тобто здійснення фотофіксації особи з використанням методу розпізнавання реальності особи та особи з власним ідентифікаційним документом. Підписання документів цифровим власноручним підписом можливо відповідно до Постанови НБУ від 13.12.2019 № 151 та ст. 207 ЦК України. На етапі реєстрації Відповідача за допомогою смартфону Клієнта здійснюється генерація ключової пари (особистого та відкритого ключів), яка буде використовуватися УЕП у мобільному додатку для засвідчення усіх дій.
Звертає увагу на висновок Верховного Суду, викладений в постанові від 23.12.2020 року по справі №127/23910/14-ц, у якій зазначено, що часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу». Правомірність укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України “Про електронну комерцію”, містяться у висновах Верховного Суду у постанові від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19, та від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20. Будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України). Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19.
Відповідно до правових висновків, які були висловлені у постанові Верховного Суду від 14 липня 2020 року по справі №367/4970/13-ц, провадження №61-19992св18, існує процесуальний обов`язок боржника доводити свої заперечення проти розміру кредитної заборгованості, який розрахований банком, а також - надати до суду відповідні докази, які б спростовували як факт надання кредиту у розмірі, визначеним кредитним договором так і розмір боргу.
Доказів, які б спростовували правильність наданого банком розрахунки заборгованості за кредитним договором, боржником не надано.
Частинами 1, 3 статті 368 ЦПК України передбачено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.
Частиною 1 статті 369 ЦПК України передбачено, що апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи викладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи в межах її обґрунтувань та заявлених в суді першої інстанції вимог вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції керуючись ст.367 ЦПК України переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
На підставі ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами;3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій;4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.
В силу ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Зазначене рішення суду першої інстанції вказаним вимогам закону відповідає.
Предметом спору у даній справі є повернення позичальником заборгованості за договором про надання банківських послуг.
Предметом позову стягнення заборгованості за наданим кредитом у сумі 43 610, 05 грн.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
При укладанні кредитного договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України. Відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що АТ «Універсал банк» запустив новий проект monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю даного проекту є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно, без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в Акціонерному товаристві «Універсал Банк» опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terms.
03.09.2020 року ОСОБА_1 звернулась до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим в цей же день підписала Анкету-заяву до договору про надання банківських послуг.
Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг. Відповідач підтвердила, що ознайомилася та отримала примірники у мобільному додатку вказаних документів, що складають договір та зобов`язалася виконувати його умови.
На підставі укладеного договору відповідач отримала кредит в розмірі 100 000 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка.
У заяві зазначено, що відповідач згодний з тим, що ця заява разом із Умовами і Правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення.
Кредитний договір між сторонами укладений шляхом підписання відповідачем анкети-заяви позичальника, додатками до якої є Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифи та Таблиця обчислення вартості кредиту (надалі по тексту - кредитний договір).
У анкеті-заяві позичальник просив вважати наведений зразок його власноручного підпису або його аналоги (в тому числі його електронний підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті йому в банку та засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладення удосконаленого електронного підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з договором.
У підтвердження умов укладеного договору позивач надав Умови і правила обслуговування фізичних осіб в АТ «УніверсалБанк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів (monobank / UniversalBank), відповідно до яких анкета-заява до договору про надання банківських послуг monobank / UniversalBank- це письмове звернення клієнта до банку з проханням відкрити йому банківський рахунок та/або надання йому інших банківських послуг на умовах, визначених договором. Підписана клієнтом анкета-заява є підтвердженням укладення договору.
Згідно розділу ІІ наведених Умов і правил для надання послуг банк видає клієнту картку. Підписанням анкети-заяви клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг «monobank». Датою укладення договору є дата підписання клієнтом анкети-заяви та отримання картки, яка передається клієнту особисто уповноваженим співробітником або доставляється рекомендованою поштою, кур`єрською службою за адресою, вказаною клієнтом в анкеті-заяві, або іншим способом, що дозволяє однозначно встановити, що платіжна картка отримана клієнтом.
Платіжна картка активується банком при додаванні інформації з картки в мобільний додаток з авторизацією за номером телефону. З метою ідентифікації клієнта при проведенні операцій з використанням картки при активації картки встановлюється ПІН-код, який є аналогом власноручного підпису клієнта. Клієнт погоджується, що використання карти і правильного ПІН-коду є належною і достатньою ідентифікацією держателя платіжної картки.
Надання і обслуговування кредиту врегульовано пунктом 5 розділу ІІ Умов і правил обслуговування фізичних осіб в АТ «УніверсалБанк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів (monobank / UniversalBank), яким визначено, що ліміт кредитування та строк його дії встановлюється банком згідно із умовами, зазначеними у цьому договорі та додатку до нього, та може переглядатися банком на власний розсуд із повідомленням клієнта про зміни текстовим повідомленням в електронному вигляді на номер мобільного телефону клієнта або у мобільному додатку.
Кредит надається у формі поновлюваного кредитного ліміту/кредитної лінії, який може використовуватися для отримання готівкових грошових коштів та/або здійснення безготівкових розрахунків за придбані товари чи послуги.
Клієнт повинен здійснювати операції в межах кредитного ліміту з урахуванням вартості послуг банку відповідно до тарифів.
Відповідно до п. 4.3 п. п. 4.8.1 п. 4 розділу 1 Умов обслуговування рахунків фізичної особи, операції, здійснені з використанням коду доступу до додатка, визнаються вчиненими клієнтом і оскарженню не підлягають, за винятком випадків, прямо передбачених законодавством України. Клієнт може скористатися послугами банку через мобільний додаток та інші канали обслуговування в Інтернет для отримання інформації та здійснення операцій.
Згідно положень п. 5.9 п. 5 розділу 2 Умов, на суму наданого кредиту банк нараховує відсотки. Відсотки нараховуються за кожен календарний день використання кредитного ліміту, з розрахунку 365/366 календарних днів у році, за процентними ставками, зазначеними у тарифах.
Клієнт зобов`язаний щомісяця сплачувати щомісячний мінімальний платіж в розмірі та в термін, що зазначені в мобільному додатку. При несплаті щомісячного мінімального платежу клієнт повинен сплатити штраф за несплату щомісячного мінімального платежу згідно з Тарифами. Банк розглядає будь-який надісланий платіж клієнта як визнання клієнтом даного штрафу в розмірі платежу, що надійшов, але не більше суми штрафу, визначеного Тарифами (п. 5.11 Умов).
Так, згідно з Тарифами банку, пільговий період за карткою Monobank встановлюється до 62 днів (діє з моменту виникнення заборгованості до кінця календарного місяця, наступного за датою виникнення заборгованості, при умові її погашення в повному обсязі); пільгова відсоткова ставка 0,00001%; базова відсоткова ставка 3,1% на місяць на залишок заборгованості; збільшена відсоткова ставка на місяць за карткою на суму загальної заборгованості 6,2% на місяць (нараховується у випадку наявності простроченої заборгованості).
Пунктом 5.15 розділу 2 Умов визначено, що у разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитом, клієнт сплачує банку відсотки в подвійному розмірі від зазначених у тарифах, що діють на дату нарахування. Відсотки нараховуються від суми загальної заборгованості за кожен день прострочення замість базової процентної ставки, зазначеної в Тарифах.
Відповідно до п. 5.16 розділу 2 Умов у разі порушення терміну сплати щомісячного мінімального платежу понад 90 днів вся заборгованість за кредитом вважається простроченою (істотне порушення клієнтом зобов`язань). На залишок простроченої заборгованості банк нараховує, а клієнт сплачує штраф у розмірі згідно з Тарифами, але не більше 50% від суми одержаного клієнтом кредиту. При цьому діє відсоткова ставка за користування кредитом у розмірі 0,00001 % річних.
У випадку настання істотного порушення клієнтом зобов`язань банк не пізніше наступного робочого дня у Мобільному додатку направляє клієнту повідомлення про відповідне порушення із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення та строку, протягом якого вони мають бути здійснені. (п. 5.17 Умов).
03.09.2020 між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 підписана анкета-заява до Договору про надання банківських послуг «Монобанк» (а.с.14).
В анкеті-заяві до Договору про надання банківських послуг зазначено, що ОСОБА_1 просить відкрити на її ім`я поточний рахунок та встановити кредитний ліміт на суму, вказану у мобільному додатку. Погоджується з тим, що анкета-заява разом з Умовами і правилами обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Пільговий період за користування кредитним лімітом становить до 62 днів. У разі виходу з пільгового періоду на кредит буде нараховуватися відсоткова ставка 3,2 % на місяць (а.с.14).

Відповідно до паспорту споживчого кредиту Чорної картки monobank, строк кредитування 25 років з правом автоматичного продовження.
Згідно з п.4 паспорту споживчого кредиту базова процентна ставка відсотків річних становить 37, 2%, реальна річна процентна ставка складає 44, 26 % (а.с. 31-33).
Відповідно до довідки АТ «Універсал Банк» від 18.09.2024 відповідачу відкрито рахунок № НОМЕР_1 спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка НОМЕР_2 , строк дії якої до 11/24 (а.с.98).
Згідно з довідкою про розмір встановленого кредитного ліміту від 18.09.2024 вбачається, що 03.09.2020 відповідачу встановлений кредитний ліміт в розмірі 38000,00 грн (а.с.99).
Відповідно до руху коштів по картці від 18.09.2024 за період з 03.09.2020 по 09.05.2024 заборгованість складає 56760,05 грн (вбачається, що сума витрат становить 619933,60 грн, сума зарахувань 563173,55 грн, відповідно різниця складає 56760,05 грн) (а.с.85-97).
Заборгованість за кредитом також підтверджується розрахунком заборгованості за договором №б/н від 03.09.2020, укладеного між АТ «Універсал Банк» та клієнтом ОСОБА_1 станом на 09.05.2024, де вказано загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 56760,05 грн. (а. с.9-13).
22.10.2024 року представником позивача за довіреністю Мєшнік К.І. подано заяву про зменшення суми позовних вимог, в якій вона просив суд зменшити суму позовних вимог з 56 760,05 грн. до 43 610,05 грн. та стягнути з відповідача на користь АТ «Універсал банк» заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 03.09.2020 року у розмірі 43 610,05 грн. станом на 21.10.2024 року та судовий збір в розмірі 3 028 грн.
Відповідно до руху коштів по картці від 18.09.2024 за період з 03.09.2020 по 09.05.2024 заборгованість складає 46638,05 грн (вбачається, що сума витрат становить 622961,60 грн, сума зарахувань 576323,55 грн, відповідно різниця складає 46638,05 грн) (а.с.137-149).
Станом на 21.10.2024 року відповідач умови щодо повернення кредиту належним чином не виконала, у зв`язку з чим утворилася заборгованість. Так згідно розрахунку заборгованості за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 03.09.2020 року заборгованість становить 43 610,05 грн. 

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч.1ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до п.3ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Таким чином вбачається, що внаслідок невиконання умов кредитного договору відповідач в межах строку кредитної картки не сплатила заборгованість за наданим кредитом, внаслідок чого утворилась заборгованість, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, яка станом на 09.05.2024 року становить 43 610,05 грн.
У зв`язку з тим, що відповідач лише частково здійснював операції з поповнення своєї банківської карти, розмір яких був значно меншим за поточні витрати по картковому рахунку на власний розсуд, виникла заборгованість.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги Акціонерного товариства «Універсал Банк» є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі, тому необхідно стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 43 610,05 грн.
Колегія суддів погоджується з наданою випискою, розрахунком заборгованості відповідача, оскільки він відповідає умовам договору та підтверджується належними та допустимими доказами та вважає, що наявні правові підстави для стягнення заборгованості з боржника у повному обсязі відповідно до Анкети-заяви до договору надання банківських послуг, Умов обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», Тарифів за карткою «Monobank». Доказів, які б спростовували правильність наданого банком розрахунку заборгованості за кредитним договором, боржником не надано.
Заперечення апелянта щодо відкриття поточного рахунку, видачі їй за цим договором платіжного інструменту (банківської картки) у спосіб, що дозволяє однозначно встановити отримання нею такої картки, та встановлення відповідного кредитного ліміту на певну суму, вказану у додатку; щодо відсутності доказів здійснення будь-якого руху коштів по рахунку, який просив відкрити відповідач; відсутності підписаних відповідачем Умов обслуговування рахунків фізичної особи, Тарифів, Таблиці обчислення вартості кредиту та Паспорту, які мають містити підпис позичальника на підтвердження умов укладеного між сторонами договору; щодо не дотримання позивачем вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону № 1023-ХП про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк, - колегія суддів не приймає, з огляду на те, що підписана клієнтом анкета-заява є достатнім підтвердженням укладення договору, а перелічені документи формують договір про надання банківських послуг в АТ «Універсал банк», з чим погодився відповідач шляхом підписання анкети-заяви, тим самим підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, які діяли станом на 03.09.2020 року. Належним та допустимим доказом для підтвердження факту відкриття рахунку, отримання відповідачем банківської картки та встановлення кредитного ліміту є довідка позивача про наявність рахунку та розмір встановленого кредитного ліміту та виписка про рух коштів на рахунку кредитний ліміт боржника, які відповідач всупереч свого процесуального обов`язку не спростував.
Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з вказаною нормою Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо, безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
За змістом пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.
Банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів за конкретним банківським рахунком, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.
Аналогічний висновок викладено в постановах Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18 (провадження № 61-9618св19), від 28 серпня 2023 року у справі № 206/3009/15 (провадження № 61-5576св23) та ін.
Твердження скарги про те, що позовну заяву підписано не уповноваженою особою, оскільки в матеріалах справи відсутні докази того, що особа яка від імені позивача підписала довіреність є керівником даною юридичної особи та згідно статуту має право на такі дії, колегія суддів відхиляє, з огляду на наступне.
Сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника (частина перша статті 58 ЦПК України).
Відповідно до частини третьої статті 58 ЦПК України юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.
Тлумачення вказаних норм свідчить, що в процесуальному законодавстві розмежовано такі категорії як «самопредставництво» і «представництво». Тобто допускається можливість здійснення процесуального представництва юридичної особи, як в порядку самопредставництва, так й іншими особами, як представниками юридичної особи.
Представником у суді може бути адвокат або законний представник (частина перша статті 60 ЦПК України).
Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу(частина друга статті 60 ЦПК України).
Таким чином, у цивільному процесуальному законі встановлено конкретні випадки, у яких представником у суді, окрім адвоката чи законного представника, може бути інша особа, яка має відповідну цивільну процесуальну дієздатність.
Повноваження таких осіб відповідно до пункту 1 частини першої статті 62 ЦПК України мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2024 року у справі № 760/10973/21 (провадження № 61-16370св23) зазначено, що: «суд апеляційної інстанції залишив поза увагою, що АТ КБ «ПриватБанк» звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, визначивши ціну позову у розмірі 14 883,90 грн, що станом на 01 січня 2023 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 684 грн x 100 = 268 400 грн), тобто ця справа на момент подання апеляційної скарги була малозначною відповідно до закону, а тому представництво АТ КБ «ПриватБанк» у суді апеляційної інстанції особою, яка не є адвокатом на підставі довіреності не суперечило вимогам цивільного процесуального закону. За таких обставин суд апеляційної інстанції зробив помилковий висновок про наявність підстав для повернення апеляційної скарги АТ КБ «ПриватБанк».
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 січня 2024 року у справі № 759/3868/23 (провадження № 61-15040св23) зазначено, що: «[…] справа на момент подання апеляційної скарги була малозначною відповідно до закону, а тому представництво АТ КБ «ПриватБанк» у суді апеляційної інстанції особою, яка не є адвокатом на підставі довіреності не суперечило вимогам цивільного процесуального закону. За таких обставин висновок суду апеляційної інстанції про відсутність доказів, що ОСОБА_3 є адвокатом або її повноваження щодо діяльності від імені позивача у порядку самопредставництва, є помилковим».
З матеріалів справи вбачається, що позовна заява про стягнення заборгованості за кредитним договором (з ціною позову 56760,05 грн) подана поштою 01.08.2024 та підписана представником АТ «Універсал Банк» - Мєшніком К.І.
До позовної заяви представником додана довіреність № 22-70Д1 від 08.01.2024, відповідно до якої АТ «Універсал Банк» в особі Голови Правління Старомінської І.О., яка діє на підставі статуту, цією довіреністю уповноважує Мєшніка Костянтина Ігоровича представляти інтереси банку з питань пов`язаних зі стягненням заборгованості, з наданням прав, передбачених законодавством, в тому числі правом подавати та підписувати позови.
Таким чином, станом на 01.08.2024, ціна позову не перевищувала ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 684 грн x 100 = 268 400 грн), тобто ця справа на момент подачі позову була малозначною відповідно до закону, а тому представництво АТ «Універсал Банк» у суді першої інстанції Мєшніком К.І., який не є адвокатом на діяв підставі довіреності не суперечить вимогам цивільного процесуального закону.
Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
Вирішуючи спір, який виник між сторонами справи, суд першої інстанції правильно визначився з  характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив обставини справи та наявні у справі докази, надав їм належну оцінку, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.
Докази та обставини, на які посилається в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції і при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.
Судова колегія визнає, що судове рішення судом ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду - без змін.
Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, визначених у ст. 141 ЦПК України підстав для перерозподілу судових витрат немає.
Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.375, ст.ст.381-384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції
постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 11 листопада 2024 року - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду лише у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.
Повний текст судового рішення складений 11 квітня 2025 року.
Головуючий                                                                        В.Б. Яцина.

Судді                                                                                        Ю.М. Мальований.

                                                                               О.В. Маміна.