ПОСТАНОВА 
Іменем України

02 червня 2025 року                                                         м. Кропивницький

справа № 404/1528/25
провадження № 22-ц/4809/983/25 

       Кропивницький апеляційний суд у складі: 

               головуючого судді - Письменного О.А., 
               суддів - Дуковського О.Л., Дьомич Л.М., 
               при секретарі –  Зайченко В.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 21 березня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до виконуючого обов`язки керівника Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Чубари Любов Вікторівни, старшого державного виконавця Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Зубік Вікторії Вікторівни, державного виконавця Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Клюшніченко Єлизавети Юріївни, державного виконавця Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Сумської Оксани Тарасівни, старшого державного виконавця Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Чернят Людмили Іванівни, старшого державного виконавця Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Усатенко Олени Олександрівни, старшого державного виконавця Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Касьянової Юлії Василівни про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дію,- 

встановив:

В лютому 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до виконуючого обов`язки керівника Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Чубари Любов Вікторівни, старшого державного виконавця Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Зубік Вікторії Вікторівни, державного виконавця Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Клюшніченко Єлизавети Юріївни, державного виконавця Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Сумської Оксани Тарасівни, старшого державного виконавця Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Чернят Людмили Іванівни, старшого державного виконавця Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Усатенко Олени Олександрівни, старшого державного виконавця Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Касьянової Юлії Василівни про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дію.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 22 березня 2025 року ОСОБА_1 відмовлено у відкритті позовного провадження.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване судове рішення та направити справу до суду першої інстанції для здійснення судового розгляду. 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що спір, який виник між ним та органом державної виконавчої служби (у тому числі із її посадовими і службовими особами), з приводу порушення його конституційного права на достойний рівень життя та припинення здійснення протиправних дій щодо незаконного стягнення коштів в розмірі 50% з його пенсії по інвалідності, має розглядатись судом загальної юрисдикції в порядку цивільного судочинства.
Від в.о. начальника відділу Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якій просили відмовити ОСОБА_1 в задоволенні апеляційної скарги в повному обсязі.
30 травня та 02 червня 2025 року надійшло клопотання представника Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про розгляд справи без участі їхнього представника.
Заслухавши доповідача, розглянувши матеріали справи і доводи, викладені в апеляційній скарзі, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.
У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судом першої інстанції встановлено, що після розірвання шлюбу з ОСОБА_1 у 2010 році Кіровський районний суд м.Кіровограда за позовом ОСОБА_1 до нього (позивача) виніс 08.06.2010 року заочне рішення про стягнення з нього аліментів на утримання дітей ОСОБА_2 , 2001 року народження, та ОСОБА_3 , 2006 року народження, про яке він випадково дізнався лише у 2012 році та за його заявою зазначене заочне рішення було скасовано, та 01.03.2012 року Кіровський районний суд м.Кіровограда виніс рішення, яким стягнув з нього (позивача) аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дітей - сина ОСОБА_2 , 2001 року народження, та доньки ОСОБА_3 , 2006 року народження, в твердій грошовій сумі в розмірі по 350 грн. на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття, при цьому, діти, з 2010 року, в різні проміжки часу, періодично проживали разом з ним (позивачем), та весь цей час він (позивач) продовжував фізично та матеріально їх утримувати, приймати участь у їх вихованні та забезпечувати грошовими коштами для особистих потреб. Крім того, на утримання доньки він (позивач) залишив 18 500 доларів США, які у 2006 році були перераховані на валютний рахунок матері його колишньої дружини, на підставі чого підстав для стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_1 не було. Про заборгованість по аліментам він (позивач) дізнався лише в травні, 2021 року, та дізнався, що на даний час в нього існує заборгованість зі сплати аліментів та існують виконавчі провадження стосовно нього.
Крім того, в листопаді, 2024 року йому (позивачу) від адвоката стало відомо, що 13.04.2023 року Кіровським районним судом м.Кіровограда ухвалено рішення за позовом ОСОБА_1 до нього (позивача) про стягнення пені за прострочення сплати аліментів на утримання дітей, і, зокрема, стягнуто з нього пеню за прострочення сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_2 в розмірі 34 650, 00 грн., та доньки ОСОБА_3 в розмірі 48 000, 00 грн., та на підставі зазначеного судового рішення Фортечним відділом ДВС у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) відкрито чотири виконавчих провадження.
Разом з тим, відповідно до інформації Фортечного відділу ДВС у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), долученої позивачем до позовної заяви, вбачається, що у Фортечному відділі ДВС у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) перебувають на виконанні виконавчі провадження: АСВП №32868790; АСВП №32868937; АСВП №70213070; АСВП №72545581; АСВП №72546067; АСВП №72545874, за виконавчими листами, виданими Кіровським районним судом м.Кіровограда (сторони виконавчого провадження: Стягувач ОСОБА_4 , Боржник: ОСОБА_1 ).
Відповідно до положень цивільного процесуального Закону предмет позову - це частина позову, яка складає матеріально-правову вимогу позивача до відповідача. Предмет позову характеризує те, на що спрямований позов і випливає з матеріально-правових відносин.
Підстава позову - це юридичні факти, на основі яких позивач обґрунтовує свої вимоги відповідно до норм матеріального права.
З урахуванням викладеного, суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що зі змісту поданого позивачем позову вбачається, що він (позов) встановленим Законом елементам у цій частині не відповідає, оскільки матеріально-правовий спір та матеріально-правова вимога позивача до відповідачів відсутні.
Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ч. 2 ст. 16 ЦК України, якими можуть бути: 
1) визнання права; 
2) визнання правочину недійсним; 
3) припинення дії, яка порушує право; 
4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 
5) примусове виконання обов`язку в натурі; 
6) зміна правовідношення; 
7) припинення правовідношення; 
8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 
9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 
10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.
Положеннями ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі – Закон) визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) – це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Частиною першою статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.
Відповідно до ст.447 Розділу VII «Судовий контроль за виконанням судових рішень» ЦПК України судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції. Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому цим розділом.
Згідно зі ст. 447-1 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.
Відповідно до ч. 1 ст. 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.
Тобто, для оскарження дій чи бездіяльності державних виконавців сторона виконавчого провадження наділена правом подати відповідну скаргу в порядку передбаченому чинним законодавством.
Відступлення від такого порядку, зокрема, оскарження дій чи бездіяльності державних виконавців не у спосіб визначений чинним законодавством, порушує принцип правової визначеності, згідно якого дії держави та інших суб`єктів влади можуть бути оцінені лише на підставі чітких критеріїв та правових норм.
Враховуючи зазначене, суд дійшов правильного висновку, що зі змісту поданої позивачем ОСОБА_1 позовної заяви вбачається, що позивач не погоджується як з діями державних виконавців щодо нарахування заборгованості по аліментам, так і з винесеними державними виконавцями в межах відкритих виконавчих проваджень рішень у формі постанов про відкриття виконавчого провадження; про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника; про арешт коштів боржника, тобто, як сторона виконавчого провадження (Боржник) оскаржує дії та рішення державних виконавців Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), вважаючи їх протиправними, а також оскаржує бездіяльність виконуючого обов`язки керівника Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) у нездійсненні належного контролю за виконанням виконавчих проваджень ВП № 32868937, ВП № 32868790, ВП № 72545874, ВП № 69042556, ВП № 72546067, ВП № 72545581, ВП № 70213070, що, в свою чергу, може бути перевірено судом, який розглянув справу як суд першої інстанції в порядку судового контролю за виконанням судового рішення.
Даний спір підлягає розгляду у порядку, передбаченому Розділом VII ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень» шляхом подання позивачем ОСОБА_1 як стороною виконавчих проваджень, скарги на дії, рішення або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, яка має відповідати вимогам щодо форми та змісту скарги, передбаченим ч.ч.2, 3 ст.448 ЦПК України, до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції (ст. 447, ч. 1 ст. 448 ЦПК України).
Згідно з п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.
З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивачем ОСОБА_1 заявлено вимоги, які не підлягають розгляду в порядку позовного провадження за правилами цивільного судочинства, а тому правильно відмовив у відкритті позовного провадження в даній справі.
Разом з тим, відповідно до ч.5 ст.186 ЦПК України, відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої п.1 ч.1 цієї статті, суд правильно роз`яснив позивачу, що він має право з заявленими вимогами про визнання протиправною бездіяльності виконуючого обов`язки керівника Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Чубари Л.В. у нездійсненні належного контролю за виконанням виконавчих проваджень ВП № 32868937, ВП № 32868790, ВП № 72545874, ВП № 69042556, ВП № 72546067, ВП № 72545581, ВП № 70213070; визнання протиправними та скасування постанов державних виконавців Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про відкриття виконавчого провадження; про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи; про арешт коштів боржника та про закінчення ВП № 32868937, ВП № 32868790, ВП № 72545874, ВП № 69042556, ВП № 72546067, ВП № 72545581, ВП № 70213070 стосовно стягнення з нього (позивача) аліментів, - звернутися з відповідною скаргою до місцевого загального суду, який розглянув справи про стягнення аліментів та про стягнення пені за прострочення сплати аліментів як суд першої інстанції в порядку Розділу VII ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень».
Справа розглянута по суті правильно, законні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.
Відповідно до припису ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Згідно із ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, доводи апеляційної скарги його не спростовують, рішення ухвалено у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, оскаржуване рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд, - 

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 21 березня 2025 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 06.06.2025.

Судді: 

О.А.Письменний О.Л. Дуковський Л.М. Дьомич