П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

14 травня 2025 р.	м. Одеса	Справа № 482/2333/24	

Перша інстанція: суддя Сергієнко С.А.,
повний текст судового рішення
складено 14.05.2025, м. Миколаїв

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді –	Кравченка К.В.,	
судді –	Джабурія О.В.,	
судді –	Вербицької Н.В.,	
при секретарі –	Марченко І.А.,	

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області від 10 березня 2025 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Одеської митниці державної митної служби України про визнання протиправною та скасування постанови про порушення митних правил,-

В С Т А Н О В И В:
В листопаді 2024 року ОСОБА_1 (надалі – позивач) звернувся до суду з позовом до Одеської митниці Держмитслужби (надалі – Митниця), в якому просив:
- визнати протиправною та скасувати постанову Митниці від 30.10.2024 у справі про порушення митних правил №0770/50000/24, якою позивача визнано винним у вчиненні порушень митних правил за ознаками передбаченими ч.1 ст.471 Митного кодексу України і накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 відсотків суми, що перевищує встановлену законодавством України для переміщення валютних цінностей без письмового декларування, яка становить 126638,48 грн..
В обґрунтування позовних вимог було зазначено, що спірну постанову винесеною з порушенням чинного законодавства, викладені у ній обставини та підстави порушення митних правил такими, що не відповідають дійсності, а розгляд справи є неповним та необ`єктивним, висновки не відповідають фактичним обставинам справи.
Рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області від 10 березня 2025 року позов залишено без задоволення.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 20.07.2024 близько 13 години 51 хвилину в зону митного контролю відділу митного оформлення №5 пункту пропуску «Орлівка» митного поста «Придунайський» Одеської митниці у напрямку руху «виїзд» з України до Румунії, по смузі руху «зелений коридор» заїхав легковий автомобіль марки «TOYOTA LAND CRUISER 200», реєстраційний номер НОМЕР_1 , vin –код № НОМЕР_2 , країна реєстрації Україна, під керуванням громадянина України ОСОБА_1 , який прямував разом з пасажиром, громадянкою України ОСОБА_2 .
Формою проходження митного контролю вказані громадяни обрали проїзд через зону спрощеного митного контролю «зелений коридор» та громадянин України ОСОБА_1 надав контрольний талон для проходження митного контролю по смузі руху «зелений коридор».
При візуальному огляді та усному опитуванні громадянин України ОСОБА_1 заявив посадовій особі митного органу про наявність у нього особистих речей та грошових коштів.
У ході проведення прикордонно-митного огляду вказаного автомобіля та особистих речах громадян, які в ньому перебували, без ознак приховування від митного контролю та без застосування технічних засобів митного контролю, у позивача було виявлено іноземну валюту в сумі 25200 (двадцять п`ять тисяч двісті) доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 20.07.2024 становить 1043834,40 (один мільйон сорок три тисячі вісімсот тридцять чотири) грн. 40 коп. та 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень.
Митним органом було пропущено через митний кордон України іноземну валюту в сумі 11000 (одинадцять тисяч) доларів США, що за курсом НБУ станом на 20.07.2025 становить 455642 грн. (1 долар США – 41,4220 грн.) та 10 066,81 євро, що складає 455641,94 грн. (1 євро за курсом НБУ станом на 20.07.2024 – 45,2618 грн.), яка переміщувалась позивачем, що дозволена до переміщення через митний кордон України без письмового декларування, тобто вказана валюта не вилучалась, її було повернуто позивачу.
Валютні цінності, переміщувані позивачем в сумі, що перевищує дозволену законодавством України для переміщення без письмового декларування, а саме, 14200,00 (чотирнадцять тисяч двісті) доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 20.07.2024 (дата переміщення) становить 588192,40 (п`ятсот вісімдесят вісім тисяч сто дев`яносто дві) грн. 40 коп. та 50000,00 (п`ятдесят тисяч) гривень, не було пропущено через митний кордон України.
Митну декларацію на вивезення валюти в еквіваленті понад 10000 позивач не надав.
Згідно наданих під час складання протоколу про порушення митних правил пояснень, громадянин України ОСОБА_1 повідомив, що він прямує разом зі своїм працівником, громадянкою України ОСОБА_2 , з м. Миколаїв (Україна) до Болгарії та Туреччини на 15 днів для придбання генераторів. Він думав, що переміщує НОМЕР_3 доларів США та 50000 гривень, однак в ході огляду виявилось, що у нього наявні 25200 (двадцять п`ять тисяч двісті) доларів США, та 50000 (п`ятдесят тисяч) гривень, а різницю в іноземній валюті залишив вдома. Дані кошти зібрала Сухоєланецька громада Миколаївського району Миколаївської області для придбання генераторів. З митним законодавством щодо переміщення валюти через митний кордон України він не ознайомлювався, про існування «зеленого» та «червоного коридору» він не знав, на інформаційні стенди при в`їзді в пункт пропуску не звертав увагу.
Опитана під час складання протоколу про порушення митних правил за обставинами справи громадянка України ОСОБА_2 повідомила, що вона прямує на тиждень разом зі своїм керівником, громадянином ОСОБА_3 з м. Миколаїв (Україна) до Болгарії на відпочинок. Вона особисто переміщує 100 (сто) доларів США та 1200 гривень. До виявлених в автомобілі коштів вона не має жодного відношення, про їх існування вона не знала. З митним законодавством щодо переміщення валюти через митний кордон України вона не ознайомлювалась, про існування «зеленого» та «червоного коридору» також не знала, на інформаційні стенди при в`їзді в пункт пропуску не звертала увагу. Виявлені у громадянина України ОСОБА_1 грошові кошти переміщувались ним без ознак приховування та їх виявлення не було ускладнене у будь – який спосіб.
Документи, що підтверджують зняття готівки громадянином України ОСОБА_1 з власних рахунків у банках (фінансових установах) на суму, що перевищує еквівалент 10000 (десять тисяч) євро, у громадянина України ОСОБА_1 відсутні.
За вказаних обставин посадовою особою митниці у відношенні громадянина України ОСОБА_1 складено протокол про порушення митних правил №0770/50000/24 від 20.07.2024 за ознаками ч.1 ст.471 МК України.
В подальшому Одеською митницею було направлено позивачу листи від 15.08.2024 вих. №7.10-4/20-06/10/14911 та від 12.09.2024 вих.№7.10-4/20-06/10/16360, про необхідність надіслати на адресу Одеської митниці документи, що підтверджують зняття ним готівки з власних рахунків у банках і квитанції про здійснення валютно-обмінної операції з цією готівкою (у разі здійснення такої операції) виключно на ту суму, що перевищує на день вивезення/пересилання в еквіваленті 10000 Євро, відповідно до вимог постанови Правління Національного банку України від 02.01.2019 №5 «Про затвердження Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валют».
13.09.2024 за вх.№25119/10 Одеською митницею було отримано пояснення громадянина України ОСОБА_1 з документами щодо підтвердження законності походження коштів, а саме:
- витяг з ЄДРПОУ ТОВ «Україна ІС»;
- копія листа турецької компанії від 15.07.2024;
- три розписки на підтвердження укладання договорів позики;
- копія витягу декларації ОСОБА_1 за 2017 рік;
- копія наказу ТОВ «Україна ІС» від 05.08.2024 «Про надання відпустки».
30.10.2024 року Одеською митницею прийнято постанову в справі про порушення митних правил №0770/50000/24, якою громадянина позивача визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст.471 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 відсотків суми, що перевищує суму дозволену законодавством України для переміщення валютних цінностей без письмового декларування, що на день вчинення правопорушення становить 126638,48 грн..
Згідно пункту 3 спірної постанови тимчасово вилучені за протоколом про порушення митних правил №0770/50000/24 14200 доларів США та 50000 гривень підлягають поверненню позивачу.
Вважаючи таку постанову протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом в якому навів такі узагальнені доводи:
- про наявність валютних цінностей позивач відразу заявляв посадовим особам прикордонної і митної служби та просив надати бланк декларації транскордонного переміщення фізичними особами валютних цінностей для її заповнення, до початку будь-яких дій з їхнього боку; 
- заїхав в «зелений коридор» помилково, так як керувався вказівкою службовця, який надав контрольний талон для проходження митного контролю;
- в`їзд в «зелений коридор» не слід розцінювати як заяву про те, що переміщувані ним товари не підлягають письмовому декларуванню, і він не мав наміру приховувати від митного контролю валюту;
- в його діях відсутня вина у недекларуванні валютних цінностей, про що свідчить і зміст Протоколу про порушення митних правил від 20.07.2024 р. з його поясненнями, а відтак відсутні і ознаки правопорушення, передбачені ч.1 ст.471 Митного кодексу України.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції навів такі узагальнені доводи та висновки:
- з суб`єктивної сторони правопорушення, що полягає в недекларуванні товарів, може бути вчинено як умисно, так і з необережності;
- громадянин самостійно обирає відповідний канал ("зелений коридор" або "червоний коридор") для проходження митного контролю за двоканальною системою, а обрання "зеленого коридору" вважається заявою громадянина про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та свідчить про факти, що мають юридичне значення;
- згідно пункту 5 "Положення про транскордонне переміщення валютних цінностей" затвердженого постановою Правління Національного банку України від 02.01.2019 №3, фізична особа ввозить в Україну та вивозить за межі України готівкову валюту і банківські метали в сумі/вартістю, що не перевищує в еквіваленті 10000 євро. без письмового декларування митному органу;
- фізичні особи, незалежно від статусу резидент/нерезидент, як при в`їзді, так і при виїзді з України, зобов`язані задекларувати валюту та банківські метали, які сумарно перевищують еквівалент 10000 євро;
- позивачем митна декларація оформлена не була;
- документів, які б підтверджували зняття готівки з власних рахунків у банках (фінансових установах) на суму, що перевищує еквівалент 10000 (десять тисяч) євро, позивач до митного контролю не надав;
- позивач вчинив недекларування валютних цінностей, що переміщуються громадянами через митний кордон України, в сумі, що перевищує дозволену законодавством України для їх переміщення без письмового декларування;
- відповідачем не було порушено вимог закону.
В апеляційній скарзі апелянт наводить ті ж доводи, які були викладені в позовній заяві щодо помилковості обрання ним "зеленого коридору", відсутності приховування ним валюти та самостійного повідомлення ним про наявність валюти працівникам прикордонної та митної служби.
Колегія суддів погоджується з доводами та висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Згідно з частиною третьою статті 197 Митного кодексу України переміщення валюти України, іноземної валюти, банківських металів через митний кордон України здійснюється з урахуванням вимог Закону України «Про валюту і валютні операції».
Частиною 1 статті 8 Закону України від 21.06.2018 №2473-VIII «Про валюту і валютні операції» визначено, що транскордонне переміщення фізичними особами валютних цінностей у сумі, що дорівнює або перевищує еквівалент 10000 євро за офіційним курсом валют, встановленим Національним банком України на день переміщення через митний кордон України, підлягає письмовому декларуванню митним органам, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Частина 1 статті 257 МК України визначає, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.
Частиною 3 статті 8 Закону України від 21.06.2018 №2473-VI1I «Про валюту і валютні операції» визначено, що порядок транскордонного переміщення валютних цінностей суб`єктами валютних операцій і уповноваженими установами визначається Національним банком України з урахуванням норм частини першої цієї статті.
Відповідно до пункту 5 «Положення про транскордонне переміщення валютних цінностей» затвердженого постановою Правління Національного банку України від 02.01.2019 №3, фізична особа ввозить в Україну та вивозить за межі України готівкову валюту і банківські метали в сумі/вартістю, що не перевищує в еквіваленті 10000 євро. без письмового декларування митному органу.
Згідно пункту 6 вказаного Положення, фізична особа ввозить в Україну та вивозить за межі України готівкову валюту і банківські метали в сумі/вартістю, що перевищує в еквіваленті 10000 євро, за умови її письмового декларування митному органу в повному обсязі.
Згідно пункту 18 «Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті» затвердженого постановою Правління Національного банку України від 02.01.2019 №5, фізичні особи-резиденти здійснюють валютні операції з транскордонного переміщення валютних цінностей шляхом їх вивезення/пересилання за межі України в загальній сумі, що перевищує на день вивезення/пересилання в еквіваленті 10000 євро, на підставі документів, що підтверджують зняття цією фізичною особою готівки з власних рахунків у банках і квитанції про здійснення валютно-обмінної операції з цією готівкою (у разі здійснення такої операції) виключно на ту суму, що перевищує на день вивезення/пересилання в еквіваленті 10 000 євро.
Відповідно до ч.1 ст.471 МК України недекларування валютних цінностей, що переміщуються громадянами через митний кордон України, в сумі, що перевищує дозволену законодавством України для їх переміщення без письмового декларування тягне за собою накладення штрафу в розмірі 20 відсотків суми, що перевищує дозволену законодавством України для переміщення валютних цінностей без письмового декларування, згідно з офіційним курсом Національного банку України на день вчинення порушення митних правил.
Враховуючи той факт, що 20.07.2024 позивач, керуючи легковим автомобілем марки «TOYOTA LAND CRUISER 200», реєстраційний номер НОМЕР_1 , заїхав в зону митного контролю відділу митного оформлення №5 пункту пропуску «Орлівка» митного поста «Придунайський» Одеської митниці у напрямку руху «виїзд» з України до Румунії, по смузі руху «зелений коридор» і до початку прикордонно-митного огляду не подав митну декларацію і не задекларував наявні в нього валютні цінності в сумі, що перевищують в еквіваленті 10000 євро., а також не надав до митного контролю документів, які підтверджують зняття ним готівки з власних рахунків у банках (фінансових установах) на суму, що перевищує еквівалент 10000 (десять тисяч) євро, то колегія суддів погоджується з правомірністю притягнення позивача спірною постановою до відповідальності за порушення митних правил відповідно до ч.1 ст.471 МК України.
Наведені апелянтом доводи щодо помилковості обрання ним "зеленого коридору" та відсутності факту приховування ним валюти, про наявність якої він самостійно повідомив працівникам прикордонної та митної служби, не спростовують висновку колегії суддів про наявність в діях позивача ознак правопорушення, передбаченого 1 ст.471 МК України.
Також колегія суддів враховує пояснення ОСОБА_2 , яка була допитана судом першої інстанції в якості свідка та пояснила, що літом 2024 року більш точної дати вона не пам`ятає вона разом із вона разом з позивачем на належному йому автомобілі прямувала за кордон. При в`їзді до пункту пропуску вона звернула увагу лише на табличку із попередженням про заборону фото та відео зйомки на пункті пропуску. При в`їзді до пункту пропуску позивач спілкувався із собою у формі який у подальшому вказав напрямок руху. Зазначила що під час руху на автомобілі із усіма посадовими особами на пункті пропуску спілкувався ОСОБА_1 .. У подальшому коли вони зупинилася, їх речі і автомобіль оглядали, та у неї відібрали пояснення. Також повідомила що ОСОБА_1 пропонував їй заявити що частина наявних у нього грошових коштів належить їй, на що вона відмовилася, а він через це вказав їй, що відтепер він її не знає, і на цьому її поїздка закінчилася та ОСОБА_1 залишив її на пункті пропуску.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. 
За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Відповідно до ст.458 Митного кодексу України - порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органом для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
Згідно статті 2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України; закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо; положення цього Кодексу поширюються і на адміністративні правопорушення, відповідальність за вчинення яких передбачена законами, ще не включеними до Кодексу; питання щодо адміністративної відповідальності за порушення митних правил регулюються Митним кодексом України.
Отже дана справа є справою щодо притягнення до адміністративної відповідальності.
Статтею 286 КАС України встановленні особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.
Відповідно до ч.3 ст.272 КАС України судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.
Керуючись ст.315, ст.316, ст.321, ст.322, ст.325, ст.328 КАС України, апеляційний суд,–

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення, а рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області від 10 березня 2025 року - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач 		К.В. Кравченко	
Судді	  	О.В. Джабурія    Н.В. Вербицька