КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД  

Апеляційне провадження:                                                        Доповідач - Ратнікова В.М.
33/824/2326/2025
                                      
                                       П О С Т А Н О В А
 
                            І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И
 
                              м. Київ                                                                                          Справа № 752/19958/24
 
 21 травня 2025 року  Київський апеляційний суд у складі судді Судової палати з розгляду цивільних справ - Ратнікової В.М.
 
при секретарі - Уляницькій М.В.
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постановуГолосіївського районного суду міста Києва від 27 лютого 2025 року в справі про  адміністративне правопорушення  за  ч.1 ст. 130  КУпАП відносно  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -
 
в с т а н о в и в :
 
Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 27 лютого 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1  ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та застосовано адміністративне стягнення - штраф в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнуто  з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.
 Не погоджуючись  із такою постановою суду першої інстанції, 18 березня 2025 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив суд скасувати постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 27 лютого 2025 року та закрити провадження у справі у зв'язку із відсутністю в його діях  складу адміністративного правопорушення.
 Також в апеляційній скарзі просив суд про поновлення строку на апеляційне оскарження.
          Зазначав, що копію постанови Голосіївського районного суду міста Києва  від 27 лютого 2025 року по адміністративні справі  ним було отримано лише 11 березня 2025 року.
           За положенням  ст.287 КУпАП  постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.
Постанова суду про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена в порядку, визначеному цим Кодексом.
Згідно частини 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.
В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин, цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу- ст. 289 КУпАП.
Як вбачається з матеріалів справи, 27 лютого 2025 року Голосіївським районним судом міста Києва була ухвалена оскаржувана постанова за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
           Відповідно до даних Єдиного державного реєстру судових рішень, постанова Голосіївського районного суду міста Києва від27 лютого 2025 року, була надіслана до реєстру для оприлюднення: 05.03.2025 року. Зареєстрована в реєстрі: 06.03.2025 року. Забезпечено надання загального доступу: 07.03.2025 року.
           Із супровідного листа Голосіївського районного суду міста Києва від 05 березня 2025 року вбачається, що копію постанови від 27 лютого 2025 року було направлено ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку за адресою: АДРЕСА_1 , однак в матеріалах справи відсутні докази отримання апелянтом вказаної поштової кореспонденції.
           Із розписки, що міститься в матеріалах справи (а.с. 53) вбачається, що копію постанови від 27 лютого 2025 року ОСОБА_1 отримав 11 березня 2025 року. 18березня 2025 року  ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на вказану постанову.
З огляду на вище зазначені обставини та наявні у справі докази, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що причини пропуску  ОСОБА_1  строку на апеляційне оскарження постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 27 лютого 2025 року слід визнати поважними та поновити вказаний строк
         Апеляційну скаргу ОСОБА_1  обґрунтовує тим, що вказана постанова була ухвалена судом у його відсутності не дивлячись на те, що у зв?язку з триваючою хворобою він подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи. Судом  першої інстанції було відмовлено в задоволені вказаного клопотання, хоча суд підтверджує наявність відповідної медичної довідки про його хворобу. Вважає, що вказаними діями судом порушене його право на захист та прийнято незаконне судове рішення яке підлягає скасуванню.
Вважає, що  твердження суду першої інстанції  про його  намагання затягнути розгляд справи не  грунтуються  на відповідних доказах, а є припущенням. При  цьому довідки  про його лікування наявні у справі, що підтверджує  поважність причин  його  неявки  в судове засідання.
        Зазначає, що з наявного у справі відео події з боді камери поліцейського  вбачається, що автотранспорт в якому вінзнаходився, не рухався.
         Вказує на те, що  адміністративна відповідальність, передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП, настає за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
           Посилається на те, що відповідно до п.1.10 Правил дорожнього руху, водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі. Для притягнення особи до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП необхідно встановити або: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також 2) передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп?яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само 3) відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.   
         Вказує на те, що   правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП, вважають закінченим з того моменту, коли транспортний засіб почав рухатись, на що звертав свою увагу Пленум Верховного Суду України в п.27 Постанови від 23.12.2005року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті».
          При цьому, з наявних матеріалів справи не вбачається, що він керував транспортним засобом, оскільки керування транспортним засобом слід розуміти, як виконання функцій водія під час руху такого засобу (руху транспортного засобу за допомогою двигуна), незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Під керуванням транспортним засобом також розуміється вчинення технічних дій, пов?язаних з приведенням транспортного засобу в рух, зворушенням з місця, процесом самого руху аж до зупинки, відповідно до призначення і технічними можливостями транспортного засобу. 
          Вважає, що  зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення  відомості про те, що він керував транспортним засобом  у стані наркотичного сп'яніння не знайшли свого підтвердження.
          Зазначає, що у даному випадку його вина у вчинені даного правопорушення належними та допустимими доказами не доведена.
В  судове засідання  апеляційного суду особа, яка  притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1  втретє не з'явився, про день та час розгляду справи 16 квітня 2025 року о 16-00 годині,  07 травня 2025 року о  15-00 годині та  21 травня 2025 року  о 16-00 годині  судом повідомлявся у встановленому порядку.  16 квітня 2025 року та 06 травня 2025 року  подавав до апеляційного суду клопотання про відкладення  розгляду справи у зв'язку з його хворобою, надавав до клопотань довідки про хворобу .  Вказані клопотання судом було задоволено та двічі відкладено розгляд справи у зв'язку з хворобою ОСОБА_1   21 травня 2025 року  ОСОБА_1 в судове засідання  знову не з'явився, причину неявки суду не повідомив, а тому суд вважає можливим розгляд справи  у  його відсутності .
Представник  Київської міської прокуратури в судове засідання  також не з'явився. Про день та час розгляду справи  судом  прокуратура повідомлена у встановленому законом порядку, а тому  суд вважає можливим розгляд справи  у відсутності представника прокуратури.
Заслухавши доповідь судді  Ратнікової В.М., перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Статтею  9 КУпАП визначено, що  адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права, свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд, окрім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та, накладаючи на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, суд першої інстанції  посилався на те, що вина  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, підтверджується зібраними у справі доказами, а саме:протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №119824 від 29.08.2024 року, зміст якого відповідає вимогам статті 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постановою серії ЕНА №2940686 від 29.08.2024 року, а також відеозаписами з боді-камер поліцейських 473621, 473569.
Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Згідно з п.1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Згідно з положеннями ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» (із змінами та доповненнями) водій, серед іншого, зобов`язаний:
- виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами;
- не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.
Положеннями ч.1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за  відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, а диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП визначена адміністративна відповідальність також і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження у  встановленому  порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, а також затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року «Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735.
Згідно п.6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Відповідно до п. 7 розділу І Інструкції  у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті  266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Згідно ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами,   огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Тобто, встановлений порядок проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння, за наявності ознак, передбачає певний алгоритм дій, який визначений ст.266 КУпАП та Інструкцією, при цьому медичний огляд проводиться лікарем закладу охорони здоров`я.
Отже, відмова водія від проходження огляду на стан, зокрема, наркотичного  сп`яніння,   є підставою для притягнення  його до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до п. 2 розділу ІІ Інструкції, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.
Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Стаття 278 КУпАП визначає, що суддя районного суду при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання, передбачені вказаною статтею, у тому числі і питання про те, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.
Згідно статті 62 Конституції України, вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.
 Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1                       № 119824, складеного ком.  роти №2, батальйону №2, полку №1 УПП у м.Києві капітаном поліції Дринь С.М., 29 серпня 2024 року, о 22 год. 50 хв., в м. Києві по просп. Голосіївський 17 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen Polo», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп'яніння, а саме: розширені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук.  Від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння  у встановленому законом порядку у лікаря нарколога відмовився  на місці зупинки. Чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.
 29 серпня 2024 року було виписане направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного, чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КНП «КМНКЛ» «Соціотерапія» з якого вбачається, що у результаті огляду поліцейським у водія ОСОБА_1   виявленні ознаки  сп`яніння: розширені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя. 
Із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 2940686 вбачається, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Volkswagen Polo», номерний знак НОМЕР_1 , 29 серпня 2024 року, о 23 год. 11 хв., в м.Києві, по просп. Голосіївський, 17, не виконав вимогу дорожнього знаку 4.2 рух лише праворуч, здійснив рух прямо чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. До ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.
Із відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції вбачається, що працівники поліції зупинили автомобіль«Volkswagen Polo», номерний знак НОМЕР_1 , за невиконання водім вказаного автомобіля вимог   дорожнього знаку 4.2 рух лише  праворуч та здійснення руху прямо. Підійшовши до автомобіля, поліцейський представився, вказав на порушення вимог знаку 4.2 водієм, запропонував надати  посвідчення водія та документи на автомобіль. Після пред'явлення  документів було встановлено, що водієм вказаного автомобіля є ОСОБА_1 ( зафіксований час на відео 22:54:22).
На запитання працівника поліції, чи бачив водій знак і що рухатися там можна тільки праворуч, водій відповів, що зрозумів, не заперечував факту порушення ним вимог дорожнього знаку 4.2, сказав, що працює, хоче заробити гроші,  їде з пасажиром. (зафіксований час на відео 22:54: 44).
На запитання працівника поліції, чи вживав водій алкогольні напої чи наркотичні засоби, водій відповів, що наркотики не вживає, займається спортом ( зафіксований час на відео  22:55:35).
На запитання працівника поліції, коли останній раз вживали коноплю, повідомив, що 3 місяці назад ( зафіксований час на відео 22:55:58)
Працівник поліції повідомив, що під час спілкування із водієм у нього  виявлені ознаки наркотичного сп'яніння: неприродна блідість обличчя, тремтіння (зафіксований час на відео 22:56:18).
Поліцейським  було перевірено реакцію зіниць очей водія на світло та проведено пальце-носову пробу (зафіксовано час на відео 22:57:24).
Працівник поліції повідомив, що водія ОСОБА_1 було зупинено за порушення вимог дорожнього знаку, де було дозволено рух тільки праворуч, а він здійснив рух прямо, на що водій відповів, що це він розуміє. ( зафіксований час на відео 22:58:40-22:58:51).
Працівник поліції зазначив  ОСОБА_1 що під час спілкування у нього виявлено ознаки наркотичного сп'яніння, а саме: неприродна блідість обличчя, тремтіння пальців рук, розширені зіниці очей ( зафіксований час на відео 22:58:52-22:59:14).
Водію ОСОБА_1 було запропоновано поліцейським проїхати до лікаря нарколога для проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння ( зафіксований час на відео 22:59:57).
Працівник поліції роз'яснив порядок проходження огляду, у випадку, якщо водій погодиться.
Працівник поліції роз'яснив, що у випадку відмови від проходження огляду на водія буде складено протокол, та його буде відсторонено від права керування ( зафіксований час на відео 23:07:37
Поліцейський  вкотре роз'яснив водію порядок проходження огляду у лікаря нарколога.( зафіксований час на відео 23:09:50).
Після нетривалих роздумів водій підійшов до працівників поліції та повідомив, що він відмовляється, пишіть протокол ( зафіксований час на відео 23:12:58).
Водій повідомив, що все зрозумів із того що пояснили працівники поліції.
Працівник поліції вдруге запропонував водію ОСОБА_1 пройти огляд у лікаря нарколога на підставі виявлених ознак наркотичного сп'яніння, а саме: неприродна блідість обличчя, розширені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови, на що водій відмовився і зазначив, пишіть протокол ( зафіксований час на відео 23:13:06-23:13:33).
Працівник поліції повідомив, що водій відсторонений від керування транспортним засобом ( зафіксований час на відео 23:13:47).
Працівник поліції оголосив зміст постанови ЕНА №2940686 та роз'яснив права водію, видав копію постанови ( зафіксований час на відео 23:18:17).
Після складання протоколу серії ЕПР1№ 119824 було оголошено його зміст та видано копію ( зафіксовано час на відео 23:38:18). ОСОБА_1 був відсторонений від керування транспортним засобом. Керування транспортним засобом  було передано тверезому водію.
Аналізуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про порушення  водієм   ОСОБА_1 п. 2.5  ПДР України та  про наявність  підстав для  притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, що знайшло своє підтвердження і під час апеляційного розгляду справи.
           Доводи апеляційної скарги  ОСОБА_1 про те, що з наявних матеріалів справи не вбачається, що він керував транспортним засобом, оскільки керування транспортним засобом слід розуміти, як виконання функцій водія під час руху такого засобу (руху транспортного засобу за допомогою двигуна), незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування, суд апеляційної інстанції відхиляє з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Факт керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом  «Volkswagen Polo», номерний знак НОМЕР_1 , підтверджується дослідженим судом  відеозаписом із нагрудних камер працівника поліції № 473621 та № 473569.
Як вбачається із дослідженого судом відео записів із камер працівників поліції, поліцейські  зупинили автомобіль«Volkswagen Polo», номерний знак НОМЕР_1 , за невиконання водім вказаного автомобіля вимог   дорожнього знаку 4.2 рух лише  праворуч та здійснення руху прямо. Підійшовши до автомобіля, поліцейський представився, вказав водію на порушення вимог знаку 4.2 водієм, запропонував надати  посвідчення водія та документи на автомобіль. Після пред'явлення  документів було встановлено, що водієм вказаного автомобіля є ОСОБА_1 (зафіксований час на відео 22:54:22).
На запитання працівника поліції, чи бачив водій знак і що рухатися там можна тільки праворуч, водій відповів, що зрозумів, не заперечував факту порушення ним вимог дорожнього знаку 4.2, сказав, що працює, хоче заробити гроші,  їде з пасажиром.  працівники поліції, підійшовши до автомобіля ОСОБА_1 запропонували водію пред'явити документи ( зафіксований час на відео 22:54:22).На запитання працівника поліції чи бачив водій знак і що рухатися там можна тільки праворуч, водій відповів, що зрозумів ( зафіксований час на відео 22:54: 44).Працівник поліції повторно повідомив, що водія ОСОБА_1 було зупинено за порушення вимог дорожнього знаку, де було дозволено рух тільки праворуч а він здійснив рух прямо, на що водій відповів, що це він розуміє. ( зафіксований час на відео 22:58:40-22:58:51).
Окрім того, ізпостанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 2940686 вбачається, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Volkswagen Polo», номерний знак НОМЕР_1 , 29 серпня 2024 року, о 23 год. 11 хв. в м.Києві, по просп. Голосіївський, 17, не виконав вимогу дорожнього знаку 4.2 рух лише праворуч, здійснив рух прямо, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. До ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. 
Зміст вказаної постанови було оголошено водію. Матеріали справи не містять доказів оскарження  ОСОБА_1 даної постанови.
Отже, факт керування  ОСОБА_1 29 серпня 2024 року, о 22 год. 50 хв., в                      м.Києві по просп.Голосіївський 17 транспортним засобом «Volkswagen Polo», номерний знак НОМЕР_1 , підтверджується належними та допустимими доказами, що містяться в матеріалах справи, та були досліджені судом.
 Доводи апеляційної скарги   ОСОБА_1   про те, що у даному випадку його вина у вчинені даного правопорушення належними та допустимими доказами не доведена, суд апеляційної інстанції відхиляє з огляду на те, що відповідно до  матеріалів справи про адміністративне правопорушення, судом першої інстанції належним чином були досліджені всі докази, що містяться в матеріалах справи,  вина  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, підтверджується зібраними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №119824 від 29.08.2024 року, зміст якого відповідає вимогам статті 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постановою серії ЕНА №2940686 від 29.08.2024 року, а також відеозаписами з боді-камери поліцейських 473621, 473569.
  Отже, висновок судді місцевого суду щодо винуватості  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого  ч.1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим повним та базується на сукупності доказів, досліджених судом першої інстанції і перевірених в ході апеляційного перегляду справи.
          Посилання апелянта на те, що у зв?язку з триваючою хворобою він подав до суду першої інстанції клопотання про відкладення розгляду справи, але судом було відмовлено в задоволені вказаного клопотання, хоча суд і підтверджує наявність відповідної медичної довідки, що  підтверджує факт його хвороби, а тому  вказаними діями судом порушене його право на захист та прийнято незаконне рішення, яке підлягає скасуванню, суд апеляційної інстанції відхиляє, так як з матеріалів справи вбачається, що  справа призначалась судом першої інстанції до розгляду на  10.12.2024 року, на 16.01.2025 року, на 10.02.2025 року, на 19.02.2025 року, на 24.02.2025 року та на 27.02.2025 року  Про всі  шість судових засідань  ОСОБА_1   був повідомлений судом в установленому порядку, на кожне засідання подавав до суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з його хворобою. П'ять разів суд задовольняв клопотання  ОСОБА_1 та відкладав розгляд справи, надаючи йому можливість самому взяти участь в судовому засіданні чи забезпечити участь свого захисника.  Діючи  на власний     розсуд, ОСОБА_1 за весь час  перебування справи в провадженні суду першої інстанції не надав суду письмових пояснень на обгрунтування своєї позиції у справі, обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення  і в шосте судове засідання подав клопотання про відкладення розгляду справи. Надавши оцінку вказаним діям ОСОБА_1 , суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про можливість розгляду справи у відсутності  ОСОБА_1 , відхиливши його чергове клопотання  про відкладенння розгляду справи. До апеляційної скарги  апелянтом не надано  доказів,  які б спростовували висновки суду першої інстанції.
          Всі інші доводи апелянта мають формальний характер та спрямовані на його ухилення від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення. Такі доводи апелянта не спростовують встановлених обставин, а також того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у  зв`язку  з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Як і не встановлено істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови, як про це просить в апеляційній скарзі апелянт.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. the United Kingdom») від 2 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Суд першої інстанції згідно з вимогами ст.ст.245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини вчиненого правопорушення і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст.283 КУпАП, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 .
Керуючись, ст. 294 КУпАП,  апеляційний  суд, -
                                          п о с т а н о в и в :
Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 27 лютого 2025 року.
        Апеляційну скаргу   ОСОБА_1   залишити без задоволення.
Постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 27 лютого 2025 року залишити без змін.
Постанова   апеляційного суду  набирає законної сили  негайно після її  винесення, є остаточною  й оскарженню не підлягає.  
 
Суддя: