ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"30" квітня 2025 р.                           Справа№ 911/733/24
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Корсака В.А.
суддів:            Євсікова О.О. 
          Ткаченка Б.О. 
 
розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи матеріали апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця Пономаренко Наталії Юріївни
на рішення Господарського суду Київської області від 25.07.2024, повний текст якого складено та підписано 30.01.2025             
у справі №911/733/24 (суддя Смірнов О.Г.)
за позовом Фізичної особи-підприємця Крикуна Володимира Анатолійовича
до Фізичної особи-підприємця Пономаренко Наталії Юріївни
про стягнення 204 593, 68 грн
В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог

21.03.2024 Фізична особа-підприємець Крикун Володимир Анатолійович звернувся до Господарського суду Київської області з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Пономаренко Наталії Юріївни про стягнення 204 593, 68 грн.
Позов мотивовано тим, що позивач у жовтні 2023 року звернувся до відповідача із замовленням на товар, кількість та вартість якого зазначена в рахунку-фактурі №99 від 23.10.2023 та рахунку-фактурі №96 від 11.10.2023. Незважаючи на те, що відповідач отримав оплату, останній не поставив товар позивачу.
Матеріально-правовою підставою позову позивач обрав ст.ст. 11, 509, 510, 610, 611 ЦК України, ст.ст. 42, 193, 216, 218, 222 ГК України, ст.ст. 1, 2, 12, 49, 54-57, 58 ГПК України. 

Доводи та заперечення відповідача

У відзиві на позовну заяву відповідач відповідач проти позову заперечує, у зв`язку з наступним:
- з господарських відносин між сторонами були тільки оплата матеріалів, всі усні договори та інші відносини відбувались з ТОВ «Арт Хол Буд» та його директором Решетилом М.О.;
- постачання товару та подальше його встановлення та використання було задіяне в ремонті конструкцій алюмінієвих вікон. Завезення товару та подальше використання відбувалось за адресою: вул. Межигірська, 11, м. Київ, будівля Міністерства фінансів України;
- на об`єкті виконання робіт контролюючою та приймаючою стороною виступали представники Міністерства фінансів України, представники Фонду «Східна Європа». Представника ФОП Крикуна В.А. не було, з цієї причини видаткові накладні не були підписані зі сторони платника;
- представник фонду «Східна Європа» фіксував кількість поставленої фурнітури на об`єкт, та кількість відремонтованих вікон;
- загальна сума товару, відвантаженого по рахунку №96 від 11.10.2024 становить 102  394, 08 грн.;
- загальна сума товару, відвантаженого по рахунку №99 від 23.10.2024 становить 101  243, 29 грн.;
- загальна сума товару, відвантаженого по рахункам №96 від 11.10.2024 та №99 від 23.10.2024 становить 203  637, 37 грн.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду Київської області від 25.07.2024 у справі №911/733/24 позов задоволено. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Пономаренко Наталії Юріївни на користь Фізичної особи-підприємця Крикуна Володимира Анатолійовича заборгованість у розмірі 204 593, 68 грн та судовий збір у розмірі 3 068,91 грн.
Суд, керуючись ст.ст. 180, 181, 265 ГК України ст.ст. 530, 629, 638, 639, 644, 655, 662-664, 693, 642, 712 ЦК України, виходив з того, що відповідач обов`язок з повернення попередньої оплати за товар в розмірі 204 593,68 грн у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, встановлений приписами ч. 2 ст. 530 ЦК України, не виконав, грошові кошти на користь позивача не перерахував. Відповідач не довів суду належними доказами факт виконання обов`язку з передачі товару позивачу, а також не надав доказів повернення останньому попередньої оплати.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з цим рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що:
- суд першої інстанції не в повному обсязі дослідив обставини справи та докази надані відповідачем. Рішення суду було ухвалено з формальним підходом;
- рішення є незаконне та необґрунтоване, так як до цих правовідносин судом було обрано невідповідні норм матеріального права, а саме в частині твердження, що нібито була укладена оферта;
- при посиланні суду першої інстанції на норми закону щодо договору оферти суд не взяв до уваги, що такого договору не існує і жодною із сторін не надавався до матеріалів справи. Таких доказів в матеріалах справи не має і не може бути у зв`язку з тим, що цього просто не існує;
- суд першої інстанції при виборі норми права не послався на висновки Верховного суду щодо подібних правовідносин та взагалі невірно обрав норму матеріального права, невірно застосував та невірно розтлумачив обрану норму, що безумовно свідчить про наявність підстав для скасування судового рішення.
Також, в апеляційній скарзі викладено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Відповідно до Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.02.2025 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Корсак В.А., судді: Євсіков О.О., Ткаченко Б.О.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.02.2025 витребувано у Господарського суду Київської області від 25.07.2024 матеріали справи №911/733/24. Відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги до надходження матеріалів справи з Господарського суду першої інстанції.
26.02.2025 матеріали справи надійшли до суду апеляційної інстанції.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.03.2025 поновлено Фізичної особи-підприємця Пономаренко Наталії Юріївни пропущений строк на подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Київської області від 25.07.2024 у справі №911/733/24. Звільнено Фізичну особу-підприємця Пономаренко Наталію Юріївну від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 19.04.2024 у справі № 911/733/24. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Пономаренко Наталії Юріївни на рішення Господарського суду Київської області від 25.07.2024 у справі № 911/733/24. Закінчено проведення підготовчих дій. Повідомлено учасників процесу про здійснення розгляду апеляційної скарги у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи. Роз`яснено учасникам справи право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі не пізніше ніж 31.03.2025. Встановлено учасникам справи строк для подачі всіх заяв та клопотань в письмовій формі не пізніше ніж 31.03.2025.

Узагальнені доводи та заперечення позивача 

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу просить відмовити скаржнику в апеляційний вимогах та залишити Рішення Господарського суду Київської області від 25.07.2024р. у справі № 911/733/24 за позовом за позовом Фізичної особи-підприємця Крикуна Володимира Анатолійовича до Фізичної особи-підприємця Пономаренко Наталії Юріївни про стягнення 204 593,68 грн в силі.
Зокрема, позивач зазначив, що:
- відсутність укладеного письмового договору (письмової угоди) не зумовлює той факт, що Позивачем було сплачено кошти на банківський рахунок відповідача, а тому у сторони яка отримала кошти виникає обов`язок передати оплачений товар;
- за своєю правовою природою усна домовленість сторін (усний правочин) є договором, у даному випадку договором поставки;
- стосовно твердження відповідача, що на об`єкті виконання робіт контролюючою та приймаючою стороною виступали представники Міністерства фінансів України та представники Фонду «Східна Європа», а ФОП Крикуна В.А. не було, з цієї причини видаткові накладні не були підписані зі сторони платника, позивач зазначає, що така обставина зазначена лише зі слів відповідача, та не підтверджено документально;
- позивач, як покупець замовленого товару, нікого не уповноважував приймати сплачений товар по кількості та якості, також відповідачем не надано документ, який би свідчив, що позивач доручав комусь іншому приймати свій товар та ставити відповідний підпис на видаткових накладних;
- видаткові накладні, які, як доказ, надає відповідач, містять ознаки підробки, та вказують, що відповідач свідомо вводить суд в оману та надає суду завідома неправдиву інформацію;
- стосовно договору підряду № 20230727 від 27 липня 202 року, укладеного між ФОП Пономаренко Н.Ю. та ФОП Гусак М.В. та акту РН-1211-2 здачі прийняття робіт (надання послуг), позивач зазначає, що позивачу не відомо хто такий ФОП Гусак М.В. та які відносини між ним та відповідачем, даний договір та Акт не мають відношення до суті спору між позивачем та відповідачем, а тому позивач зауважує, що ці документи не стосуються спору по суті, а тому не можуть слугувати як доказ, що відповідач дійсно поставив сплачений позивачем товар, за таких обставин ці документи не можуть бути прийняті судом до розгляду;
- твердження відповідача, що судом першої інстанції не вірно визначено правову природу договору оферти чи усного правочину, безпідставні та не мають під собою правового ґрунту, оскільки залишається встановлений судом факт сплати позивачем коштів на рахунок відповідача, та встановлений судом факт відсутність доказів з боку відповідача, щодо отримання товару.

Межі перегляду справи судом апеляційної інстанції

Відповідно до ст. 269, ч. 1 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.
За змістом ч. 3 ст. 270 ГПК України розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених частиною десятою цієї статті та частиною другою статті 271 цього Кодексу.
Частиною 10 статті 270 ГПК України унормовано, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 5 ст. 12 ГПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшов висновку апеляційну скаргу слід  залишити без задоволення, а оскаржене рішення без змін.  

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Суд першої інстанції, на підстав сукупності належних та допустимих доказів встановив такі  обставини правовідносин сторін. 
Позивач звернувся до відповідача у жовтні 2023 року із замовленням на товар, кількість та вартість якого зазначена в рахунку-фактурі №99 від 23.10.2023 та рахунку-фактурі №96 від 11.10.2023.
На  підтвердження намірів виконання зобов`язань усного правочину відповідачем було виставлено йому рахунок №96 від 11.10.2023 та рахунок №99 від 23.10.2023 на оплату замовленого товару.
В порядку виконання положень договору поставки, укладеного в усній формі,  Фізична особа-підприємець Крикун Володимир Анатолійович сплатив на користь Фізичної особи-підприємця Пономаренко Наталії Юріївни, в якості оплати за товар, грошові кошти у розмірі 204  593, 68 грн., на підставі виставлених рахунків:
- рахунку-фактури №96 від 11.10.2023 на суму 104  593,68 грн.;
- рахунку-фактури №99 від 23.10.2023 на суму 175  783,08 грн.
В якості підтвердження оплати вказаних вище рахунків-фактури позивачем долучено до позову наступні платіжні інструкції:
- платіжну інструкцію №118 від 13.10.2023 на суму 104  593,68 грн.;
- платіжну інструкцію №122 від 25.10.2023 на суму 100  000,00 грн.
Позивач вказує, що договір поставки між сторонами підписано не було, але було укладено відповідний договір шляхом акцепту позивачем оферти відповідача, а саме шляхом оплати надісланих йому рахунків.
В позові позивач наголошує на тому, що незважаючи на те, що відповідач отримав оплату, останній не поставив товар позивачу.
Позивач вказує, що 19.01.2024 надіслав відповідачу претензію, в якій вимагав у строк до 20.12.2023 перерахувати йому грошові кошти за не поставлений вчасно товар у сумі 204  593, 68 грн. В якості підтвердження направлення вказаної претензії позивачем долучено до матеріалів справи фіскальний чек від 19.01.2024.
Матеріали справи відповіді на вказану вище претензію не містять.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.
Згідно зі ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Згідно з частиною 1 статті 662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.
Відповідно до статті 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.
У відповідності до норм частини 1 статті 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.
Згідно з частиною 2 статті 693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.
У справі що переглядається в апеляційному порядку судом першої інстанції правильно встановлено, що між сторонами виникли правові відносини по договору поставки.
Згідно матеріалів справи, позивач здійснив на користь відповідача передоплату в загальній сумі 204  593,68 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №118 від 13.10.2023 на суму 104  593,68 грн та платіжною інструкцією №122 від 25.10.2023 на суму 100  000, 00 грн. (а.с. 40-42). 
Позивач направив відповідачу претензію, в якій просив останнього перерахувати йому грошові кошти за непоставлений товар у розмірі 204  593,68 грн.  Докази вручення претензії мітяться в матеріалах справи, зокрема поштове відправлення №5003102951872 свідчить про те, що  відповідач отримав претензію 17.02.2024. (а.с. 45-47).
Частинами 1, 3 статті 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Відповідачем не надано належних та допустимих доказів, що спростовують доводи позивача.  
Доводи апеляційної скарги фактично зводяться до власного трактування норм права, не впливають на законність оскаржуваного судового рішення, не спростовують зазначених висновків суду першої інстанції та відхиляються колегією суддів, як безпідставні.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач довів суду факт порушення з боку відповідача своїх зобов`язань за Договором, а саме невиконання останнім обов`язку з передачі товару та неповернення на вимогу позивача суми сплаченої передоплати за товар в розмірі 204  593, 68 грн. 
Враховуючи те, що в матеріалах справи відсутні докази виконання відповідачем обов`язку з передачі товару позивачу, колегія суддів визнає вірним висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову у цій справі про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 204  593,68 грн. 

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги 

Згідно до  статті 236 ГПК України  судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Нормою   ст. 276 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За результатами апеляційного перегляду справи колегія суддів встановила, що оскаржене рішення суду першої інстанції прийнято у відповідності до вимог чинного законодавства, при повному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, підстави для його зміни чи скасування в розумінні приписів статті 277 ГПК України відсутні. Натомість викладені в апеляційні скарзі доводи не спростовують вірних висновків суду першої інстанції, а тому в її задоволенні слід відмовити.

Судові витрати
          Відповідно до вимог статті 129 ГПК України, у зв`язку із відмовою у задоволенні апеляційної скарги судові витрати покладаються на апелянта.  
Керуючись Главою 1 Розділу ІV Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Київської області від 25.07.2024 у справі №911/733/24 залишити без змін.
Матеріали справи №911/733/24 повернути до суду першої інстанції.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України. 
Головуючий суддя                                                            В.А. Корсак 

Судді                                                                                О.О. Євсіков

                                                                                Б.О. Ткаченко