ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

22 травня 2025 року                        місто Чернівці                справа №727/13371/24
провадження №22-ц/822/452/25
Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Височанської Н.К.,
суддів: Лисака І.Н., Литвинюк І.М.
секретар Скулеба А.І.
учасники справи:
позивачі – ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
відповідачі – ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , 
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог – Департамент надання адміністративних послуг Чернівецької міської ради

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 , інтереси якого представляє адвокат Поляк Марія Володимирівна на заочне рішення Шевченківського районного суду м.Чернівців від 10 березня 2025 року по цивільній справі за позовом  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Департамент надання адміністративних послуг Чернівецької міської ради, про скасування рішення про зняття з реєстрації місця проживання, головуючий в суді першої інстанції суддя Бойко М.Є.,-

В С Т А Н О В И В:
Описова частина

Короткий зміст позовних вимог
У листопаді 2024 року позивачі  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду із позовом до  ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Департамент надання адміністративних послуг Чернівецької міської ради, про скасування рішення про зняття з реєстрації місця проживання.
Посилались на те, що 21 травня 2005 року, між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 був укладений шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції за актовим записом №523, який розірвано заочним рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 19 липня 2018 року. 
З 2005 року ОСОБА_1 фактично проживає, а з 2013 року була офіційно зареєстрована у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві спільної часткової власності відповідачам: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
ІНФОРМАЦІЯ_1 від шлюбу у ОСОБА_3 та ОСОБА_1 народився син - ОСОБА_2 , який з моменту народження також зареєстрований та постійно проживає за місцем реєстрації свого батька, тобто за адресою: АДРЕСА_1 .
Після розірвання шлюбу з ОСОБА_1 , у 2018 році ОСОБА_3 виїхав за кордон, а позивачі продовжують проживати у зазначеній квартирі, оплачують комунальні послуги та не мають іншого житла.
16 липня 2024 року позивачам стало відомо, що їх знято з реєстрації без попереднього повідомлення на підставі заяви співвласників квартири: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , поданої їх довіреними особами. 
Такі дії відповідачів вважають незаконними та такими, що порушують їх право на житло.
Просили скасувати рішення про зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , від 16 липня 2024 року та зобов`язати Департамент надання адміністративних послуг Чернівецької міської ради поновити реєстрацію їх місця проживання за вказаною адресою.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Заочним рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівців від 10 березня 2025 року відмовлено повністю у задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Департамент надання адміністративних послуг Чернівецької міської ради, про скасування рішення про зняття з реєстрації місця проживання.
Повний текст рішення складено судом 14 березня 2025 року.

Короткий зміст та узагальнені доводи апеляційної скарги 
Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач ОСОБА_2 , інтереси якого представляє адвокат Поляк М.В. подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та позовні вимоги задовольнити повністю.
В апеляційній скарзі наводить обставини й підстави для задоволення вимог, які викладені в позовній заяві та свої доводи мотивує тим, що у зв`язку з тим, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було знято з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в подальшому відповідачами були створені умови, які унеможливлюють подальше проживання зазначених осіб у вказаній квартирі, зокрема шляхом відключення водопостачання та електропостачання.
Крім того, ОСОБА_2 є призовником, а отже, його зняття з місця реєстрації порушує вимоги щодо перебування на військовому обліку за зареєстрованим місцем проживання — у відповідному районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки. 
У випадку надсилання повістки за попередньою адресою реєстрації, ОСОБА_2 не матиме змоги її отримати, що може розцінюватися як ухилення від військового обліку і як наслідок притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 210-1 КУпАП України.
Після зняття з реєстрації позивачів відповідачами були подані заяви до відповідних підприємств для відключення від електро та водопостачання. Оскільки позивачі не являються власниками вищевказаної квартири та особами, які зареєстровані в ній встановленого законом порядку вони позбавлені можливості звернутися з відповідними заявами для відновлення електро та водопостачання, що в свою чергу унеможливлює користування зазначеним житлом. Про ці обставини повідомлялось безпосередньо позивачами під час розгляду справи в суді, оцінку яким судом першої інстанції надано не було.
Повідомляла також суд, що адвокатом, в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , було подано позовну заяву до Шевченківського районного суду м. Чернівців до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання права користування житловим приміщенням та усунення перешкод у його користуванні, вказаний спір виник саме через незаконні дії відповідачів, пов`язані з зняттям позивачів з реєстрації місця проживання.
Реєстрація місця проживання є похідним правом від права користування житлом, а тому зняти особу з реєстрації за місцем проживання можна лише за умови втрати нею права користування цим житлом чи у зв`язку з її виселенням (добровільно чи у примусовому порядку). Зазначені висновки були зроблені Верховним Судом у Постанові від 11.05.2023 року справа №718/373/22,провадження № 61-10981св22.
Тобто будь-яке виселення або позбавлення особи права користування житлом допускається тільки на підставах, передбачених законом, і має відбуватись у судовому порядку.
Окрім того, припинення сімейних відносин із власником будинку/квартири не позбавляє колишнього члена сім`ї права користування жилим приміщенням.
Аналогічна позиція сформульована у постанові Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 676/905/16-ц (провадження № 61-13787св18).

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи
Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

Межі розгляду справи
Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Позиція апеляційного суду 
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Мотивувальна частина
Фактичні обставини справи, встановлені судами
Встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі. Їх син – ОСОБА_2 з 21 вересня 2005 року, а ОСОБА_1 з 12 березня 2013 року були зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до витягу з державного реєстру речових прав № 405042302 від 22 листопада 2024 року квартира за адресою:  АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .
Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 19 липня 2018 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 розірвано.
З довіреності від 29 серпня 2023 року, посвідченої приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Гандабурою Г.П., вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уповноважує  ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка проживає за місцем реєстрації: АДРЕСА_2 або ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , який проживає за місцем реєстрації в АДРЕСА_3 , представляти інтереси у всіх державних, комунальних, приватних, громадських установах та підприємствах, організаціях незалежно від форм власності і підпорядкування, перед фізичними особами при вирішенні будь-яких питань, які будуть її стосуватись, також з питань зняття з реєстрації інших осіб з адреси місця знаходження належного їй нерухомого майна.
Також, довіреністю від 20 червня 2024 року, посвідченою Пабло Пол Сейхас, нотаріусом Вищої нотаріальної колегії Андалусії, із офісом в Фуенхірола (провінція Малага, Іспанія) Кінасевич Володимир, ІНФОРМАЦІЯ_7 , уповноважив  ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_1 , представляти його інтереси у всіх державних, комунальних, приватних, громадських, господарських та інших установах установах та підприємствах, організаціях незалежно від форм власності і підпорядкування, у тому числі - Центрі надання адміністративних послуг (зняти його та інших зареєстрованих осіб реєстраційного обліку (виписати) за адресою: АДРЕСА_1 ).
Як вбачається із заяв представника власника житла – ОСОБА_7 про зняття особи із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) Департаменту надання адміністративних послуг Чернівецької міської ради від 16 липня 2024 року, вона просила зняти із задекларованого/зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1   ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на що інший співвласник – ОСОБА_4 , інтереси якої представляє ОСОБА_6 , надає свою згоду( а.с.92, 93).
Відповідно до відповіді Департаменту надання адміністративних послуг від 25 жовтня 2024 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1  16 липня 2024 року зняті із зареєстрованого місця їх проживання:  АДРЕСА_1  за заявами власника житла (а.с.43). 

Доводи та мотиви апеляційного суду та застосовані норми права 
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вище вимогам цивільного процесуального законодавства України.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що вимог про визнання права користування житлом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у цій справі не заявляли, тоді як саме цей спосіб захисту в даному випадку є ефективним, оскільки наслідком задоволення таких вимог є поновлення їх реєстрації у спірній квартирі.
Доводи позивачів про те, що вони постійно проживають за адресою:  АДРЕСА_1  не спростовують встановлених в судовому засіданні обставин правомірності зняття їх з реєстрації місця проживання.
На даний час відсутнє рішення суду про визнання за позивачами права користування спірним житловим приміщенням, проте вони не позбавлені можливості у подальшому звернутися до суду з відповідними позовними вимогами. Крім того, зняття їх з реєстрації само по собі не зумовлює автоматично втрату права і надалі проживати в цьому жилому приміщенні.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина першої статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).
Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року в справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19).
Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
З 01 грудня 2021 року набув чинності Закон України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» (далі - Закон №1871-IX), який регулює відносини у сфері надання публічних послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання.
За положеннями пункту 2 частини першої статті 18 Закону № 1871-IX зняття повнолітньої особи із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) здійснюється, зокрема, за заявою власника житла.
Постановою Кабінету Міністрів України від 07 лютого 2022 року № 256 затверджено Порядок декларування та реєстрації місця проживання (перебування).
Згідно з пунктами 50, 61 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 лютого 2022 року №265, підставою зняття особи із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) за заявою власника житла є подання останнім заяви установленої форми згідно з додатком 6, документа, що посвідчує особу (у разі особистого звернення) та документа, що підтверджує право власності на житло, в якому задекларовано/зареєстровано місце проживання (перебування) особи (осіб), що знімається.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що зняття особи із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) здійснюється за заявою власника житла без згоди на те зареєстрованої особи.
Наведене відповідає висновку, викладеному у постанові Верховного Суду від 26 січня 2024 року у справі №161/5576/23.
Відповідно до пункту 4 Розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1871-IX місце проживання (перебування) особи, зареєстроване до дня набрання чинності цим Законом, обліковується в реєстрі територіальної громади, знімається з реєстрації/скасовується у порядку, встановленому для зняття/скасування зняття з реєстрації місця проживання, визначеного цим законом.
У справі яка переглядається встановлено, що відповідно до відповіді Департаменту надання адміністративних послуг від 25 жовтня 2024 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1  16 липня 2024 року зняті із зареєстрованого місця їх проживання:  АДРЕСА_1  за заявами власника житла (а.с.43). 
Зокрема, 16 липня 2024 року до Департаменту надання адміністративних послуг Чернівецької міської ради звернулась ОСОБА_7 , яка діяла в інтересах ОСОБА_3 згідно довіреності від 20 червня 2024 року, посвідченої Пабло Пол Сейхас, нотаріусом Вищої нотаріальної колегії Андалусії, із офісом в Фуенхірола (провінція Малага, Іспанія) – із заявами про зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.92, 93).
До заяв було прилучено документи, що підтверджують право власності на зазначену квартиру.
Відповідно до правовстановлюючих документів на нерухоме майно, співвласниками квартири АДРЕСА_4 є ОСОБА_3 (на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 18 травня 2010 року №4-1201, виданого державним нотаріусом Першої Чернівецької державної нотаріальної контори Назарчук Г.Я., свідоцтва про право власності на житло, виданого департаментом житлово-комунального господарства міської ради від 20 грудня 2002 року) та ОСОБА_4 (на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 25 квітня 2024 року №683, виданого приватним нотаріусом ЧМНО Гандабурою Г.П.).
Від імені співвласника житла ОСОБА_4 згоду на зняття ОСОБА_1 , ОСОБА_2 з зареєстрованого місця проживання надав її представник ОСОБА_6 згідно довіреності від 29 серпня 2023 року, посвідченої приватним нотаріусом ЧМНО Гандабурою Г.П. за реєстровим номером 781.
Таким чином, з урахуванням подання відповідачами документів, необхідних для зняття з реєстрації місця проживання позивачів, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про відсутність порушень з боку Департаменту надання адміністративних послуг Чернівецької міської ради при прийнятті рішення від 16 липня 2024 року про зняття ОСОБА_2 та ОСОБА_1   із зареєстрованого місця їх проживання:  АДРЕСА_1 , які прийнято за заявою власника квартири.
При цьому колегією суддів враховано, що відповідно до пункту 3 частини другої статті 9 Закону №1871-IX до заяви про реєстрацію місця проживання (перебування) особи додаються документи, що підтверджують право на проживання (перебування) в житлі, адреса якого реєструється для проживання (перебування), (відомості про житло (документи), що підтверджують право власності на житло, рішення суду, яке набрало законної сили, про надання особі права на вселення до житла, визнання за особою права користування житлом, жилим приміщенням, договір найму (піднайму, оренди) або інші документи, визначені Кабінетом Міністрів України.
Так, в силу вимог Закону №1871-IX та Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування) підставою для реєстрації особи за відповідною адресою місця проживання є, зокрема, рішення суду, яке набрало законної сили, про вселення цієї особи, або визнання за особою права користування житлом.
Таким чином, правильними є висновки суду першої інстанції про те, що за відсутності рішення суду про визнання за позивачами права користування спірним житловим приміщенням, немає підстав поновлювати реєстрацію місця проживання.
Доводи апеляційної скарги щодо незаконності рішення про зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_2 , який є призовником, не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення суду, оскільки, подання військово-облікового документа (для громадян України, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку) передбачено лише для особи, яка ініціює зняття свого задекларованого/зареєстрованого місця проживання, і не є обов`язковим для подання власником житла, який звертається з заявою про зняття з реєстрації місця проживання інших осіб.
Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, на законність ухваленого судового рішення не впливають.
При цьому колегія суддів враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі "Руїз Торія проти Іспанії", §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі "Хірвісаарі проти Фінляндії").
Суд першої інстанції забезпечив повний та всебічний розгляд справи на основі наданих сторонами доказів, оскаржуване рішення в частині вирішення позовних вимог відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги 
Доводи апеляційної скарги щодо оскарження основного рішення не спростовують висновків суду, рішення суду щодо позовних вимог ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, і не може бути скасоване з підстав, викладених у апеляційній скарзі.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив це рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення залишити без змін. 
Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -
УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_2 , інтереси якого представляє адвокат Поляк Марія Володимирівна – залишити без задоволення.
Заочне рішення Шевченківського районного суду м.Чернівців від 10 березня 2025  року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.
Повний текст постанови складено судом 23 травня 2025 року.

Головуючий:                              Н.К. Височанська
Судді: І.Н. Лисак
І.М. Литвинюк