ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 641/5920/24                                        Головуючий І інстанції -
Провадження № 33/818/559/25                                Музиченко В.О.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП                                Доповідач – Кружиліна О.А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

08 квітня 2025 року Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ        - Кружиліної О.А.,
за участю секретаря                        - Михайлюка А.В.,
особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності        - ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11 лютого 2025 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1  за частиною 1 статті 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11.02.2025 ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, застосувавши адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держава в розмірі 605, 60 грн.
Не погодившись з вказаною постановою судді, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати, прийняти нову, якою закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Мотивуючи доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на незаконність та необґрунтованість оскаржуваної постанови.
Вважає, що суддею помилково встановлено фактичні обставин події.
Звертає увагу на відсутність у поліцейських підстав для зупинки транспортного засобу під його керуванням, відповідно до вимог статті 35 Закону України «Про Національну поліцію», оскільки будь яких вимог ПДР України, він не порушував.
За вказаних обставин, ОСОБА_1 вважає, що за відсутності законної підстави для зупинки транспортного засобу, він не повинен був виконувати вимоги поліцейських, а тому зібраний адміністративний матеріал не може бути належним та допустимим доказом його вини.
Посилається на відсутність у нього ознак наркотичного сп`яніння, під час керування транспортним засобом та у поліцейських були відсутні підстави для проведення відповідного огляду.
Щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 акцентує увагу на н роз`яснення йому прав і обов`язків, передбачених статтею 63 Конституції України, статті 268 КУпАП.
Крім того, поліцейським не оформлювалось та йому не вручалося направлення до закладу охорони здоров`я для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння, протокол складено за відсутність свідків та після складання протоколу не виконано вимоги щодо відсторонення його від керування транспортним засобом.
В своїх письмових поясненнях, ОСОБА_1 звертає увагу на недотримання поліцейськими положень статті 35 Закону України «Про Національну поліцію», порушення порядку огляду водіїв на стан сп`яніння та вимог статей 256, 265-2, 266, 268 КУпАП.
Дослідивши матеріали справи відповідно до вимог частини 7 статті 294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_1 який апеляційну скаргу підтримав та пояснив, що 22.08.2024 він керував автомобілем, у зв`язку з відсутністю законних підстав для його зупинки та у зв`язку з упередженим ставлення до нього поліцейських, вважав відсутніми підстави для його огляду на стан сп`яніння.
Апеляційний суд приходить до таких висновків.
Визнаючи винним та накладаючи на  ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП, суддя виходив з того, що в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, яке виразилось у відмові особи, яка керує транспортним засобом від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, чим порушено вимоги пункту 2.5 ПДР України.
З зазначеним висновком судді апеляційний суд погоджується, вважає його правильним, обґрунтованим та таким, що відповідає наявним в матеріалах справи доказам.
Так, пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідальність за порушення вимог пункту 2.5 ПДР України передбачена статтею 130 КУпАП. 
Відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Судовим розглядом встановлено, що 22.08.2024 о 10:21 в м. Харкові по проспекту Гагаріна, 185, водій ОСОБА_1  керував транспортним засобом «Opel Ascona», д.н.з.  НОМЕР_1 , де був зупинений поліцейськими, оскільки автомобіль мав ознаки ДТП. Під час спілкування поліцейського з водієм  ОСОБА_1  були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук. На пропозицію поліцейського пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, водій ОСОБА_1 відмовився.
Відмова водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння зафіксована на нагрудну камеру поліцейських, відповідно до вимог статті 266 КУпАП, «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі». 
Відеозапис долучено до протоколу про адміністративне правопорушення.
Внаслідок зазначених подій, поліцейським складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 606278 від 22.08.2024 за невиконання водієм ОСОБА_1 вимог пункту 2.5 ПДР України, а саме за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.
Приймаючи до уваги встановлені обставини справи, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному їх дослідженні в сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, апеляційний суд визнає зібрані докази у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам статті 251 КУпАП.
Апеляційний суд дійшов висновку, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , суддею, відповідно до статей 251, 252 КУпАП на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, повно і всебічно встановлені фактичні обставини адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.
Постанова судді відповідає вимогам статей 245, 280, 283 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги про те, що матеріали справи не містять даних про законність підстав зупинки поліцейськими його автомобіля, апеляційний суд вважає безпідставними , з огляду на таке.
Відповідно до статей 23, 35 Закону України «Про Національну поліцію», статей 130, 255, 266 КУпАП, вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» поліцейський є спеціально уповноваженою особою на зупинку транспортного засобу та виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Апеляційний суд зазначає, що транспортний засіб під керуванням водія ОСОБА_1 поліцейськими зупинено у зв`язку з наявність пошкоджень на його автомобілі.
Предметом розгляду апеляційного суду у цій справі є оцінка дій працівників поліції при проведенні огляду на стан наркотичного сп`яніння водія.         
Законність підстав для зупинки транспортного засобу, не охоплюється диспозицією статті 130 КУпАП і дії поліцейських щодо законності таких підстав, можуть бути оскаржені в окремому порядку, зокрема, в порядку адміністративного судочинства.
Щодо доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 про відсутність у нього ознак наркотичного сп`яніння, які б могли стати підставами для проведення медичного огляду та невстановлення поліцейськими таких ознак, апеляційний суд зазначає, що виявлення та оцінка ознак сп`яніння, які має водій, є суб`єктивним сприйняттям поліцейського, а його дії щодо дотримання вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» можуть бути оскарженні в межах процедури оскарження заходів забезпечення провадження у справах про адміністративне правопорушення.
При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що згідно пункту 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Водій зобов`язаний виконувати обов`язки, визначені Законом України «Про дорожній рух» і Правилами дорожнього руху, зокрема передбачений вказаним законом обов`язок виконувати розпорядження поліцейського, яке він дає на підставі цих Правил чи інших нормативних актів. 
Одним із таких розпоряджень поліцейського, є вимога пройти саме медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння (п. 38 постанови Великої Палати Верховного Суду від 09.09.2021 у справі № 11-21сап21 (реєстраційний номер рішення 101473367)).
Тобто, вимога поліцейського адресована водію про проходження відповідного огляду на стан сп`яніння, є законною та очевидною вимогою, та подвійному тлумаченню не підлягає.
У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. 
Щодо ненадання направлення до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, апеляційний суд зазначає наступне.
Направлення на огляд водія до закладу охорони з метою огляду на стан сп`яніння, виписується для закладу охорони здоров`я у разі погодження водія пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, що є підставою для проведення працівниками медичного закладу відповідного огляду. 
Враховуючи, що водій ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я відмовився, що ним визнається, у поліцейських були відсутні підстави для видачі йому направлення до закладу охорони здоров`я для проходження відповідного огляду.
Доводи апеляційної скарги про те, що поліцейськими не було залучено свідків під час пропозиції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, є такими, що не відповідають вимогам КУпАП.
Статтею 266 КУпАП та положеннями «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» унормовано використання поліцейськими технічних засобів відеозапису при фіксуванні відмови особи, від проходження огляду на стан сп`яніння.
Виходячи з зазначених положень, у разі здійснення поліцейським відеофіксації відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння, залучення свідків не вимагається.
Доводи апеляційної скарги захисника про те, що поліцейські не роз`яснили ОСОБА_1 його права, апеляційний суд вважає безпідставними, з огляду на наступне.
З дослідженого змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 606278 від 22.08.2024 вбачається, що поліцейським під час складання протоколу, права та обов`язки, передбачені статтею 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП правопорушнику – ОСОБА_1 роз`ясненні, крім того, повідомлено про місце розгляду справи, однак, від підпису протоколу ОСОБА_1 відмовився та окремо зазначив «Проходить обследование согласен только на месте, ехать нет времени, документы показывать отказываюсь» (мовою оригіналу).
Не знаходять свого обґрунтованого підтвердження й твердження захисника про відсутність в матеріалах справи даних про відсторонення від керування транспортним засобом водія ОСОБА_1 , після складання протоколу про адміністративне правопорушення.
Згідно рапорту поліцейського, водія було відсторонено від керування та залишено автомобіль на місці зупинки, без порушень ПДР України.
Таким чином, автомобіль ОСОБА_1  не перешкоджав дорожньому руху, а тому у поліцейських були відсутні підстави виконувати вимоги статті 2652 КУпАП в частині доставлення транспортного засобу на спеціальний майданчик. 
З врахуванням встановлених судом обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, його винуватість у вчиненні даного правопорушення підтверджується сукупністю наявних у справі, належних та допустимих доказів, які узгоджуються між собою і сумнівів у їх достовірності не викликають, а інші доводи апеляційної скарги захисника зводяться до переоцінки встановлених суддею обставин події.
У зв`язку із наведеним, під час апеляційного перегляду справи за доводами апеляційної скарги ОСОБА_1 , апеляційним судом не встановлено підстав для скасування постанови судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11.02.2025 та закриття провадження у справі з підстав, передбачених пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

Керуючись статтями 1, 7, 23, 130, 245, 251, 252, 256, 2652, 266-267, 278-280, 284, 294, 295 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Постанову судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11 лютого 2025 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя Харківського 
апеляційного суду                                       О.А. Кружиліна