УХВАЛА 
21 березня 2025 року
м. Київ
справа № 161/19647/23
провадження № 61-3528ск25
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Шиповича В. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Дзивульська Лідія Вікторівна, на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 листопада 2024 року, додаткове рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 грудня 2024 року, ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 грудня 2024 року та постанову Волинського апеляційного суду від 18 березня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,
ВСТАНОВИВ:
19 березня 2025 року через підсистему Електронний суд адвокат 
Дзивульська Л. В., діючи як представник  ОСОБА_1 подала касаційну скаргу у справі № 161/19647/23 в якій просить скасувати рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 листопада 2024 року, додаткове рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області 
від 20 грудня 2024 року, ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 грудня 2024 року та постанову Волинського апеляційного суду від 18 березня 2025 року.
Касаційна скарга підлягає поверненню особі яка її подала з огляду на таке.
Відповідно до частини третьої статті 392 ЦПК України касаційна скарга підписується особою, яка її подає, або представником такої особи. До касаційної скарги, поданої представником, повинна бути додана довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника.
Відповідно до частини першої статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.
Відповідно до статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Відповідно до частини першої статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.
Частиною четвертою статті 62 ЦПК України передбачено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю; ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України 
«Про безоплатну правничу допомогу».
Відповідно до частини першої статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правничої допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правничої допомоги, можуть бути: 
1) договір про надання правничої допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 
4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги.
Відповідно до частини другої статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правничої допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.
За змістом пункту 4 Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги (нова редакція), затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 12 квітня 2019 року № 41 (з наступними змінами) (далі- Положення), ордер повинен містити обов`язкові реквізити, передбачені цим Положенням.
Змістом пункту 11 Положення визначено, що ордер встановленої цим Положенням форми є належним та достатнім підтвердженням правомочності адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта.
Пунктом 12 Положення передбачено перелік реквізитів, які має містити ордер на надання правничої (правової) допомоги.
Згідно з підпунктами 12.4, 12.9. зазначеного Положення, ордер має містити, зокрема, назву органу, у якому надається правнича допомога адвокатом із зазначенням, у випадку необхідності, виду адвокатської діяльності відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; дату видачі ордера.
Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 
2019 року у справі № 9901/847/18 звернення до суду, в тому числі, до Верховного Суду як найвищого суду в системі судоустрою України, що забезпечує сталість та єдність судової практики з використанням правничої допомоги інших осіб, зокрема, адвоката, при реалізації права на справедливий суд передбачає надання до суду належних доказів дійсної волі особи, що є учасником справи, на уповноваження іншої особи на право надання правничої допомоги. Такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності такого уповноваження на момент вчинення певної процесуальної дії (докази повинні бути в оригіналі або у формі копії, якісно оформленої особою, що є учасником справи, із зазначенням назви судового органу, у якому надається правова допомога позивачу), а також стосовно охоплення такої дії дійсним колом повноважень представника, що делеговані йому особою, що реалізує право на справедливий суд. Представник повинен демонструвати повагу до суду, підтверджуючи наявність повноважень на представництво, а також не позбавляти довірителя права знати про дії представника.
Касаційна скарга подана та підписана адвокатом Дзивульською Л. В., яка на підтвердження своїх повноважень на представництво інтересів ОСОБА_1 надала ордер серії АС № 1132670, в якому не зазначено дату його видачі.
Крім того ордер серії АС № 1132670 передбачає повноваження адвоката Дзивульської Л. В. на надання правничої допомоги не у розглядуваній справі, а у справі № 161/1964/23. 
Сукупність вказаних недоліків допущених при оформленні ордеру серії АС 
№ 1132670 не дозволяє розглядати його як документ, що підтверджує повноваження адвоката Дзивульської Л. В. на представництво інтересів ОСОБА_1 у Верховному Суді при поданні 19 березня 2025 року касаційної скарги у справі № 161/19647/23.
Пунктом 1 частини четвертої статті 393 ЦПК України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо касаційна скарга підписана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.
Оскільки за загальним правилом повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги, Верховний Суд, окрім викладеного вище, звертає увагу заявниці, що за відомостями Єдиного державного реєстру судових рішень у справі № 161/19647/23 Волинським апеляційним судом не приймались постанови ні 03 березня 2025 року 
ні 18 березня 2025 року, а Луцьким міськрайонним судом Волинської області не приймались рішення 22 грудня 2024 року та ухвала про призначення експертизи 11 грудня 2024 року, на що містяться посилання в касаційній скарзі.
Керуючись пунктом 1 частини четвертої статті 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу подану адвокатом Дзивульською Лідією Вікторівною, як представником ОСОБА_1 , у справі № 161/19647/23 повернути особі, яка її подала.
Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                         В. В. Шипович