КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
                   
Справа № 759/9924/24                                   Головуючий у 1 інстанції: Ключник А.С.
Провадження № 22-ц/824/4721/2025                               Доповідач: Шебуєва В.А.
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
07 квітня 2025 року                                                                         м. Київ
 
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:           
судді-доповідача                           Шебуєвої В.А., 
суддів                                   Кафідової О.В., Оніщука М.І.,
 
розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу адвоката Борщ Юлії Олексіївни, яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 16 жовтня 2024 року в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
 
в с т а н о в и в:
 
В травні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Зазначило, що 17 травня 2023 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та ОСОБА_1 було укладено договір позики №5596878, на підставі якого ТОВ «МАНІФОЮ» передало ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 9000,00 грн. строком до 05 серпня 2023 року, а ОСОБА_1 зобов`язалася повернути надані грошові кошти та сплатити проценти за користування позикою. У подальшому 18 жовтня 2023 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу №18-10/2023. Відповідності до умов договору ТОВ «МАНІФОЮ» передало ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, зокрема, до ОСОБА_1 на загальну суму заборгованості у розмірі 25 428,00 грн. 09 травня 2023 року між ТОВ «ФК «1Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики №78689317, на підставі якого ТОВ «ФК «1Безпечне агентство необхідних кредитів» надало позичальнику у власність грошові кошти в сумі 12 000,00 грн. шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок, а позичальник зобов`язалася повернути вказані кошти у день закінчення строку договору або достроково та сплатити проценти за користування позикою. 14 червня 2021 року між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «ФК «1Безпечне агентство необхідних кредитів» укладено договір факторингу №14/06/21 у відповідності до умов якого, ТОВ «ФК «1Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» право грошової вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників №12 від 22 листопада 2023 року до договору факторингу «14/06/21, у тому числі до відповідачки на загальну суму 48 000,00 грн. 
ТОВ «ФК «ЄАПБ» просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором позики №5596878у розмірі 25 428,00 грн., з яких: 9000,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 16429 грн. - сума заборгованості за процентами; а також заборгованість за договором позики №78689317 у розмірі 48 000,00 грн., з яких: 12000,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 36 000,00 грн. - сума заборгованості за процентами.
Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 16 жовтня 2024 року позов ТОВ «ФК «ЄАПБ» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» суму заборгованості в розмірі 73 428,00 грн.,   а також судовий збір в розмірі 3028,00 грн.
В апеляційній скарзі представник  ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» суми заборгованості в розмірі  10 650,00 грн. Посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне встановлення обставин, що мають значення для справи, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи. Вважає, що надані ТОВ «ФК «ЄАПБ» суду документи не підтверджують наявність між сторонами кредитних відносин. До матеріалів справи долучено електронний договір позики №5596878 від 17 травня 2023 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та ОСОБА_1 на суму 9000,00 грн., а також електронний договір позики №78689317 від 09 травня 2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 на суму 12000,00 грн. Інших допустимих доказів по заявленій до стягнення сумі боргу позивачем не надано. Вказані документи не містять даних про розмір кредитних коштів. ТОВ «ФК «ЄАПБ» не надало належних та допустимих доказів перерахунку ОСОБА_1 коштів, а також виписки з банківського рахунку, з якого можна було б встановити факт користування відповідними коштами та наявність заборгованості за кредитом. Тому і складений позивачем розрахунок кредитної заборгованості не є безспірним доказом існування між сторонами договірних відносин та розміру боргу. Фактично ОСОБА_1 отримала від ТОВ «МАНІФОЮ» 9000,00 грн., а від ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів»  12 000,00 грн. В рахунок погашення заборгованості за погодженням із позивачем ОСОБА_1 сплатила 10 350,00 грн. З урахуванням майнового стану ОСОБА_1 та тієї обставини, що вона є опікуном двох дітей, позивач погодився на внесення на повне погашення заборгованості коштів у сумі 18 000,00 грн. Відтак, заборгованість відповідачки перед  ТОВ «ФК «ЄАПБ» склала 10 650,00 грн.
Представник ТОВ «ФК «ЄАПБ» подав відзив на апеляційну скаргу представника  ОСОБА_1 .  Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України справа призначена до розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи за наявними в матеріалах справи документами.
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення  з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 17 травня 2023 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та  ОСОБА_1 було укладено договір позики №5596878, який підписаний ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором z63131. Відповідно до умов договору ТОВ «МАНІФОЮ» зобов`язалося надати  ОСОБА_1   позику в сумі 9000,00 грн., строк позики - до 05 серпня 2023 року (80 днів), із акційною процентною ставкою -1,61850% день, базовою процентною ставкою - 2,49000% на день, та основна процентна ставка фіксована - 2,49000%, які застосовуються протягом розрахункового періоду (а.с. 8-12).
Пунктом  2.1. договору позики визначено, що позикодавець передає позичальнику у власність грошові кошти, а позичальник приймає на себе обов`язок повернути таку ж суму грошових коштів (суму позики) та сплатити позикодавцю проценти за користування позикою та всі інші платежі відповідно до умов цього договору.
Згідно з п. п. 2.2., 2.5.договору позика надається на умовах повернення, платності та строковості в національній валюті у гривні. Позика надається позичальнику в день підписання сторонами договору позики шляхом безготівкового переказу на банківський рахунок позичальника на номером електронного платіжного засобу (банківської картки) НОМЕР_1 , зареєстрованого позичальником для цієї цілі в особистому кабінеті.
18 жовтня 2023 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу №18-10/2023, відповідно до умов якого фактор зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (сума позики), плату за позику (проценти за користування позикою та проценти за прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі боржників, який формується згідно з додатком №1 та є невід`ємною частиною договору(а.с. 18-20).
Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 18-10/2023 від 18 жовтня 2023 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права вимоги до відповідачки за договором позики № 5596878 в сумі 26 928,00 грн., з яких: 9 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 17 928,00 грн. - сума заборгованості за процентами за користування позикою (а.с. 22-23).
09 травня 2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та  ОСОБА_1   було укладено договір позики №78689317, підписаний  ОСОБА_1   електронним підписом, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) UsUaXH5kOI, який був надісланий на номер моб. телефону (а.с. 28-30).
Відповідно до п.1 вказаного договору позики ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів»  зобов`язалося передати ОСОБА_1   у власність грошові кошти (надалі «позику»), на погоджений умовами договору строк (надалі - «строк позики»), шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики.
Пунктом 2 договору визначено, що сума позики становить 12 000,00 грн., строку позики 30 днів, процентна ставка (базова)/день 2,5%, дата повернення позики (останні день) - 08 червня 2023 року, строк позики (строк договору) - 30 днів. Знижена процентна ставка/день.% - 0,75%. Процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день 2,70%. Пеня % день - 2,70%. Орієнтована реальна річна процентна ставка - 1081,2%. Орієнтовна загальна вартість позики 14 700,00 грн. 
Згідно п. 4 договору позики проценти за цим договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики.
Підписанням цього договору позики відповідач підтверджує він ознайомився на сайті https://mvcredit.ua/ru/documents-license/ з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачена ст.12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»,а також погодився, що до моменту підписання договору позики вивчив цей договір та правила надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, розміщені на сайті https://mvcredit.ua/ru/documents-license/ (надалі «правила»), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору йому зрозумілі ( п.п. 5.1., 5.2., 5.3.договору позики).
Відповідно до п. 6.5. Правил надання грошових коштів у позику визначено, що у разі неповернення/повернення у неповному розмірі/несвоєчасного повернення позики  та процентів, позичальнику на таку неповернуту позику (або її частину) товариство має право нараховувати проценти у розмірі, передбаченому договором позики, за кожен день понадстрокового користування позикою (або її частиною), починаючи з першого дня такого понадстрокового користування та закінчуючи днем  повернення позики (або її частини) та процентів, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів.
14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передало(відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників (а.с. 31, 32).
22 листопада 2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено додаткову угоду №13 від 22 листопада 2023 року до договору факторингу №14/06/2021 від 14 червня 2021 року та акт прийому-передачі реєстру боржників №12 від 22 листопада 2023 року за договором факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року (а.с. 34, 35).
Відповідно до витягу з Реєстру боржників № 12 від 22 листопада 2023 року до договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права вимоги до ОСОБА_1 за договором позики № 78689317 в сумі 48 000,00 грн. з яких: 12 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 36 000,00 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с. 36).
З`ясувавши обставини справи дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позовних вимог ТОВ «ФК «ЄАПБ» та стягнув з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» суму заборгованості за вказаними договорами позики в загальному розмірі 73 428,00 грн.
Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції.
Відповідно до положень ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
У відповідності до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).
Відповідно до положень ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
Особливості укладання договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
У статті 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
За змістом частин 3, 4, 6 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до частини 12 статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Кредитор, який заявляє вимоги про стягнення коштів за кредитним договором, зобов`язаний надати суду докази на підтвердження надання позичальнику кредиту.  
При цьому за правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Як вбачається з матеріалів справи, 17 травня 2023 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та ОСОБА_1 було укладено договір позики №5596878, відповідно до якого ТОВ «МАНІФОЮ» надало ОСОБА_1   позику в сумі 9 000,00 грн.
09 травня 2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1   було укладено договір позики №78689317, відповідно до якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» надало ОСОБА_1   позику у розмірі 12000,00 грн.
Заперечуючи проти позову, ОСОБА_1 не надала суд доказів оспорення умов договорів позики та виконання нею зобов`язань за вказаними договорами.  Також відповідачка   не надала суду власного розрахунку заборгованості.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
З урахування викладеного, суду першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог ТОВ «ФК «ЄАПБ» про стягнення з ОСОБА_1   заборгованості з вказаними договорами у повному обсязі.
Колегія суддів відхиляє посилання апелянта  на ненадання ТОВ «ФК «ЄАПБ» належних доказів наявності між сторонами кредитних відносин. Представник ОСОБА_1 посилався на те, що договір позики №5596878 від 17 травня 2023 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та ОСОБА_1 та договір позики №78689317 від 09 травня 2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 не містять даних про розмір кредитних коштів, ТОВ «ФК «ЄАПБ» не надало належних та допустимих доказів перерахунку ОСОБА_1 коштів, а також виписки з банківського рахунку, з якого можна було б встановити факт користування відповідними коштами та наявність заборгованості.
Разом з тим, наявні у матеріалах справи копії договорів позики №5596878 від 17 травня 2023 року і №78689317 від 09 травня 2023 року містять усі істотні умови договору позики. ОСОБА_1 вказаних договорів у передбаченому законом порядку не оспорювала.
До того ж представник ОСОБА_1 зазначає, що відповідачка здійснювала з погодженням з ТОВ «ФК «ЄАПБ» погашення заборгованості, що фактично вказує на визнання нею наявності з позивачем договірних правовідносин позики та наявність у неї заборгованості. Будучи зобов`язальною стороною, відповідачка не надала суду належних та допустимих доказів виконання своїх зобов`язань за договорами, а також власного розрахунку заборгованості. Оскаржуючи рішення суду, відповідачка просила не відмовити у задоволенні позову ТОВ «ФК «ЄАПБ», а зменшити розмір заборгованості.
Колегія суддів відхиляє посилання представника ОСОБА_1 , що відповідачка погодила з ТОВ «ФК «ЄАПБ» інший розмір заборгованості і з урахуванням сплати     10350,00 грн. мала заборгованість у розмірі 10 650,00 грн. Доказів досягнення домовленості сторін щодо розміру заборгованості матеріали справи не містять. В суді першої інстанції ОСОБА_1 надавала виписки зі свого рахунку за  31 березня 2024 року та за період з 06 травня 2024 року по 07 травня 2024 року, відкритого у АТ КБ «Приватбанк». З виписки вбачається перерахування відповідачкою коштів на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ», але не зазначені підстави перерахування вказаних коштів та реквізити договору .   ОСОБА_1 не вказала на підставі якого саме договору вона здійснювала вказані перерахування коштів. Відтак, у суду  відсутні підстави для врахування відповідних сум в рахунок погашення заборгованості за договором позики №5596878 від 17 травня 2023 року, укладеним з ТОВ «МАНІФОЮ», або за договором позики №78689317 від 09 травня 2023 року, укладеним з ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів».
Колегія суддів не вбачає порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права. Судом першої інстанції було надано належну оцінку наданим сторонами доказам.
Враховуючи викладене, апеляційна скарга представника ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а рішення Святошинського районного суду міста Києва від 16 жовтня 2024 року без змін.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -
 
п о с т а н о в и в:
 
Апеляційну скаргу адвоката Борщ Юлії Олексіївни, яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а рішення Святошинського районного суду міста Києва від 16 жовтня 2024 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                  Шебуєва В.А.
 
         Судді                                                            Кафідова О.В.
 
                                                                               Оніщук М.І.