Номер провадження: 22-ц/813/2628/25 
Справа № 501/2245/24
Головуючий у першій інстанції Смирнов  В. В.
Доповідач Погорєлова С. О.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2025 року                                                                 м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: Погорєлової С.О. 
суддів: Сєвєрової Є.С., Таварткіладзе О.М.
                        за участю секретаря: Зєйналової А.Ф.к.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 у справі за заявою ОСОБА_1 (заінтересовані особи: Чорноморський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі одеської області, Чорноморський відділ державної міграційної служби України в Одеській області Головного управління ДМС України) про встановлення факту, що має юридичне значення, на рішення Іллічівського міського суду Одеської області, постановлене під головуванням судді Смирнова В.В. 18 вересня 2024 року у м. Чорноморськ Одеської області, -
встановила:

У травні 2024 року представник ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаною заявою в якій просив суд:
- встановити факту, що має юридичне значення, а саме факту належності заявнику ОСОБА_1 свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , актовий запис №41, вчиненого 05 жовтня 1954 року Виконавчим комітетом Ярівської сільської ради Тарутинського району Одеської області, в якому зазначена дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 , та інших правовстановлюючих документів, належних ОСОБА_1 : паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого Іллічівським МВ ГУДВМС України в Одеській області від 17 червня 2013 року; паспорта громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_3 , дата видачі 15 березня 2017 року; картка платників податків ОСОБА_1 , дата реєстрації у Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ; пенсійне посвідчення серії НОМЕР_5 , дата видачі 13 жовтня 2009 року; свідоцтво про укладення шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , актовий запис №2818 від 15 листопада 1977 року, в яких зазначена дата народження заявника - ІНФОРМАЦІЯ_3 .
- встановити факт неправильності запису в Державному реєстрі актів цивільного стану в актовому записі №41 про народження ОСОБА_1 , вчиненого 05 жовтня 954 року Виконавчим комітетом Ярівської сільської ради Тарутинського району Одеської області, в частині запису дати народження дитини ОСОБА_1 , невірне - « ІНФОРМАЦІЯ_4 », замість вірного - « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».
- зобов`язати Чорноморський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області та Чорноморський відділ державної міграційної служби України в Одеській області Головне управління ДМС України, внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_1 №41, вчиненого 05 жовтня 1954 року Виконавчим комітетом Ярівської сільської ради Тарутинського району Одеської області, в частині запису дати народження дитини ОСОБА_1 , з невірного - « ІНФОРМАЦІЯ_4 », на вірне - « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».
Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 , під час оформлення документів на земельні паї від своїх померлих батьків, було виявлено розбіжності у датах народження, зазначених у паспортні громадянина України заявника та у свідоцтві про народження заявника, а саме в паспорті заявника значиться дата народження ІНФОРМАЦІЯ_3 , а у свідоцтві про народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто має місце невідповідність у датах народження.
Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 18 вересня 2024 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 було відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове судове рішення, яким вимоги заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що у даному випадку у заявника ОСОБА_1 не має первинного документа (довідки з лікарні про народження), щоб можливо було співставити дату народження з датами народження у свідоцтві про народження, паспорті та інших документах, оскільки цей документ вже знищено за строками зберігання. Тому, на думку апелянта, ОСОБА_1 не залишається нічого іншого, як встановити вказаний факт через суд в порядку цивільного судочинства відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, що не було враховано судом першої інстанції.
Сторони про розгляд справи на 27 березня 2025 року були сповіщені належним чином, у судове засідання не з`явились. 
Колегія суддів зазначає, що згідно зі ст. 372 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
На підставі викладеного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, освідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності її учасників, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно ч. 4 ст. 315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи - залишає заяву без розгляду.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В паспорті громадянина України, картці платника податків, паспорті громадянина України для виїзду за кордон, пенсійному посвідчені, свідоцтві про укладення шлюбу дата народження ОСОБА_1 вказана ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 25-30).
Представник заявника зазначав, що ОСОБА_1 , під час оформлення документів на земельні паї від своїх померлих батьків, було виявлено розбіжності у датах народження зазначених у паспортні громадянина України заявника та у свідоцтві про народження заявника, а саме в паспорті заявника значиться дата народження ІНФОРМАЦІЯ_3 , а у свідоцтві про народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто має місце невідповідність у датах народження.
З метою усунення таких невідповідностей, ОСОБА_1 звернувся до Чорноморського відділу ДРАСЦ в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із заявою про внесення змін в актовий запис про його народження №41 від 05 жовтня 1954 року, складеного Виконавчим комітетом Ярівської сільської ради Тарутинського району Одеської області, а саме доповнити по батькові , місце народження дитини а також змінити дату народження дитини з « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».
На вказану заяву Чорноморський відділ ДРАСЦ в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) листом від 21 лютого 2024 року №17/24.16-113 повідомив ОСОБА_1 , що доповнення по батькові та місця народження в актовому записі про його народження можливе після виправлення дати народження, яке можливе за наявності довідки про підтвердження дати народження з медичного закладу, який надавав первинне медичне свідоцтво про народження, або архіву вищевказаної організації.
Рекомендовано звернутися до суду для вирішення питання по суті, привести до відповідності актовий запис про народження №41 від 05 жовтня 1954 року та в подальшому паспорт громадянина України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон (а.с. 21-22).
Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, відповідно до ст. 293 ЦПК України.
Згідно ч. 1 п. 5 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення
Згідно п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.
Відповідно до положень ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами письмовими, речовими і електронними доказами.
Відповідно до ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.
Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Згідно п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» рішення, постановлене у справі про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно відповідати вимогам ст. ст. 203, 275 ЦПК (за Кодексом 2004 року) Суд повинен також навести в рішенні докази в підтвердження висновку про обставини, що мають значення для вирішення справи, а при задоволенні заяви чітко викласти встановлений факт.
Таким чином, для встановлення факту необхідна наявність певних умов, серед яких: встановлений факт повинен бути юридичним, тобто від його встановлення у особи виникають, змінюються або припиняються особисті чи майнові права; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, щодо її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документів, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану, тощо).
У разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.
Відповідно до ч. 3 ст. 315 ЦПК України, справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об`єднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають.
Згідно із роз`ясненнями, викладеними в п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суди можуть встановлювати факти реєстрації усиновлення (удочеріння), шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах реєстрації актів громадянського стану не зберігся відповідний запис чи відмовлено у його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту громадянського стану.
Відповідно до п. 3 вищевказаної постанови, якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у прийнятті заяви, а коли справу вже порушено - закриває провадження в ній.
У Постанові Верховного Суду від 22 вересня 2021 року у справі № 591/5199/20 (провадження № 61-19527св20) зроблено висновок, що при вирішенні питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, окрім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність. Оскільки чинним законодавством передбачено позасудове встановлення певних фактів, що мають юридичне значення, то суддя, приймаючи заяву, повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу. Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження, а коли справу вже відкрито - закриває провадження у ній.
Таким чином, вимоги заявника щодо встановлення факту належності заявнику ОСОБА_1 свідоцтва про народження та інших правовстановлюючих документів, належних останньому, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають.
Крім того, зі змісту поданої заяви вбачається, що ОСОБА_1 просить зобов`язати Чорноморський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області та Чорноморський відділ державної міграційної служби України в Одеській області Головне управління ДМС України внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_1 , тобто заява про встановлення факту містить вимогу зобов`язального характеру, яка з огляду на визначений у ст. 16ЦК України спосіб захисту, застосовується у спірних правовідносинах шляхом примусу до особи, яка порушила суб`єктивне право особи, а відтак такі вимоги підлягають розгляду в позовному провадженні.
На підставі викладених обставин, колегія суддів доходить висновку про те, що рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 18 вересня 2024 року підлягає скасуванню із залишенням заяви, поданої в порядку окремого провадження, без розгляду, на підставі положень ч. 4 ст. 315 ЦПК України.
Одночасно, колегія суддів роз`яснює ОСОБА_1 , що він має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, про які вказано у заяві, шляхом подання позовної заяви у порядку позовного провадження на загальних підставах.
Керуючись ст. ст. ч. 4 ст.315, 367, 368, 374, 377, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -
постановила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 18 вересня 2024 року- скасувати.
Заяву ОСОБА_1 (заінтересовані особи: Чорноморський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі одеської області, Чорноморський відділ державної міграційної служби України в Одеській області Головного управління ДМС України) про встановлення факту, що має юридичне значення - залишити без розгляду.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку за правилами ст. 389 ЦПК України.
Повний текст судового рішення складений 10 квітня 2025 року.

Головуючий                                                        С.О. Погорєлова

Судді                                                        Є.С. Сєвєрова

                                                       О.М. Таварткіладзе