Справа № 344/17787/24 
Провадження № 33/4808/89/25 
Категорія ст.130 ч.1 КУпАП 
Головуючий у 1 інстанції Деркач Н. І. 
Суддя-доповідач Васильєв 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2025 року м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Васильєв О.П., 
розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 03 грудня 2024 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , 
визнано винним  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та призначено стягнення у вигляді штрафу у розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік,

                                                         в с т а н о в и в:

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Правопорушення вчинено за таких обставин:
25 вересня 2024 року о 21 год. 47 хв. в м. Івано-Франківськ, по вул. Гетьмана Мазепи, 175, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Audi A8» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння водій відмовився у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, тим самим вчинив правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , вважав, що оскаржувана постанова винесена з грубим порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Стверджував, що суд неповно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, а також не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому розгляду справи.
В судове засідання апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , не з`явився, хоча в установленому законом порядку  неодноразово повідомлявся про розгляд апеляційної скарги.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, особиста присутність підсудного під час провадження в суді апеляційної інстанції не має такого ж вирішального значення, як в суді першої інстанції. Умови застосування статті 6 Конвенції стосовно провадження в суді апеляційної інстанції залежать від особливостей певного провадження; слід взяти до уваги загалом проведений судовий процес у національній правовій системі, а також роль, яку відіграє у ньому суд апеляційної інстанції (Ермі проти Італії ) При цьому,  обвинувачений може відмовитися від свого права брати участь або бути заслуханим в апеляційному провадженні, або прямо, або своєю поведінкою (Кашлев проти Естонії, Хернандес Ройо проти Іспанії).  
Враховуючи наведене, приймаючи до уваги, що участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою в суді апеляційної інстанції, апеляційний суд вважав за можливе розглянути провадження за відсутності ОСОБА_1 .. 
Так, до початку апеляційного розгляду особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подано заяву про відмову від  апеляційної скарги.
Вважаю, що вищевказана заява підлягає задоволенню і апеляційне провадження необхідно закрити в зв`язку з відмовою від апеляційної скарги з наступних підстав. 
Апеляційний суд звертає увагу на те, що Європейський суд неодноразово вказував, що адміністративне правопорушення, санкція за вчинення якого у КУпАП передбачає адміністративний арешт, визнається кримінальним правопорушенням у розумінні Конвенції (справа  "Гурепка проти України"), а позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки “право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності.
Визнання кримінально-правового змісту справи свідчить про те, що особа, яка притягається до відповідальності за вчинення такого правопорушення повинна користуватися основними гарантіями, які забезпечуються при обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, серед яких право знати, у вчиненні якого правопорушення його підозрюють або обвинувачують, бути чітко і своєчасно повідомленим про свої права та обов`язки, мати захисника, оскаржувати судові рішення в апеляційному та касаційному порядку та інші. 
Разом з тим, апеляційний суд також неодноразово звертав увагу на недосконалість  КУпАП, який було введено в дію Постановою Верховної Ради Української РСР №8074-10 від 07.12.1984 року та вказував на необхідність здійснення правосуддя, виходячи з загальних принципів здійснення судочинства, з метою забезпечення справедливої процедури і юридичної визначеності.  
Враховуючи, що провадження у справах про адміністративне правопорушення за своїм кримінально-правовим змістом відноситься до кримінальних проваджень, то у разі відсутності чіткої правової норми, якою повинні бути врегульовані певні права особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, з метою забезпечення правової визначеності, необхідно  використовувати аналогію закону та застосовувати правові норми, які регулюють відносини, подібні до тих, які є предметом розгляду в межах конкретної правової ситуації. 
Відповідно до вимог ч.1 ст.403 КПК України, особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї до закінчення апеляційного розгляду.
Згідно з ч.2 ст.403 КПК України, якщо вирок або ухвала суду першої інстанції не були оскаржені іншими особами, або якщо немає заперечень інших осіб, які подали апеляційну скаргу, проти закриття провадження у зв`язку із відмовою від апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції своєю ухвалою закриває апеляційне провадження.
Відповідно до вимог  ст.9 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд повинен створити сторонам такі умови, за яких кожному учаснику судового процесу гарантується рівність у реалізації наданих процесуальних прав та у виконанні процесуальних обов`язків, в зв`язку з чим сторони самі вирішують який спосіб захисту їх інтересів є найбільш ефективним та використовують надані їм законом права на свій власний розсуд. 
При вирішанні цього питання, необхідно враховувати те, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 розуміє правові наслідки поданої ним заяви та добровільно відмовляється від поданої апеляційної скарги, що не суперечить принципу змагальності сторін, а інших апеляцій по справі не має. 
За таких обставин, враховуючи, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності, приймаючи  до уваги, що відповідно до принципу диспозитивності учасники судового розгляду користуються всіма наданими їм законом правами на свій власний розсуд, зважаючи, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 добровільно відмовився від поданої апеляційної скарги, а інших апеляційних скарг по справі не має, вважаю за необхідне прийняти таку відмову та закрити апеляційне провадження у справі.
На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП ,-

                                                            п о с т а н о в и в :

Закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 03 грудня 2024 року у зв`язку із відмовою від апеляційної скарги. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення. 

Суддя Івано-Франківського
апеляційного суду                                                                                      О.П. Васильєв