П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
 7 квітня 2025 року                                                                                  місто Київ
                                                                                                  справа № 757/2029/24-ц                                                              провадження № 22-ц/824/1834/2025
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів- Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М.,
 
сторони:
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю  «Компанія з управління та житлової експлуатації «Новосервіс»
відповідач -  ОСОБА_1 
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом  Бікеєвим Романом Вікторовичем,
на заочне рішення Печерського районного суду м. Києва  від 16 квітня 2024 року, ухвалене у складі судді Бусик О.Л.,
у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління та житлової експлуатації «Новосервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,-
 
В С Т А Н О В И В:
 
У січні 2024 року позивач ТОВ «Компанія  з управління та житлової експлуатації «Новосервіс» звернувся  до суду з  позовом до ОСОБА_1 , в якому просив  стягнути з  останньої заборгованість за надані послуги з обслуговування будинку та прибудинкової території, комунальних та додаткових послуг по квартирі АДРЕСА_1 , за період з 01.06.2022 по 31.12.2023 на загальну суму 104106,46 грн., а саме: 99198,94 грн. основної заборгованості; 2874,45 грн. - інфляційних збитків; 2033,07 грн. -3% річних.
Крім того, позивач просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за надані послуги з обслуговування будинку та прибудинкової території, комунальних та додаткових послуг по квартирі АДРЕСА_2 , за період з 01.06.2022 по 31.12.2023 на загальну суму 121420,52 грн., а саме: 115652,87 грн. основної заборгованості; 3389,14 грн. - інфляційних збитків; 2378,51 грн. -3% річних.
Позов обґрунтовувано тим, що  відповідач є власником квартир АДРЕСА_3 та АДРЕСА_2 .
Позивач, основним видом діяльності якого є «Комплексне обслуговування об`єктів»? надає послуги з утримання будинку та його прибудинкової території та виконує функції балансоутримувача будинку,  надає житлово-комунальні послуги на підставі укладених договорів з власниками/орендарями квартири, нежитлових приміщень, машиномісць.
Відповідно до Акту приймання-передачі житлової частини житлового будинку від 20.12.2012 житловий будинок АДРЕСА_4 переданий для подальшого утримання, експлуатації та осблуговування до ТОВ «Компанія з управління та житлової експлуатації «Новосервіс».
Згідно довідки з Інформаційно-аналітичної системи управління житловим фондом обслуговуючою організацією житлового будинку за адресою: АДРЕСА_4 є ТОВ «Компанія з управління та житлової експлуатації «Новосервіс».
Відповідач отримує комунальні послуги, послуги з управління будинком, централізованого опалення, централізованого постачання холодної та гарячої води, водовідведення, електропостачання, при цьому не виконує зобов`язання по їх оплаті,  чим спричиняє  позивачу, який є балансоутримувачем будинку, матеріальні збитки у вигляді недоотримання  у повному обсязі плати за управління будинком, та комунальні послуги.
Відповідач від наданих позивачем послуг у встановленому порядку не відмовлявся, з заявою про їх відсутність у квартирі споживача не звертався, офіційних документів, що підтверджують їх відсутність у житловому приміщенні, не надавав, однак послуги не оплачував.
Між відповідачем та позивачем укладено договір № 111-207/2 від 16.09.2014 та договір № 111-208/2 від 16.09.2014, предметом яких є надання житлово-комунальних послуг, в т.ч. послуг з утримання будинку, прибудинкової території, послуг з централізованого постачання і водовідведення холодної та гарячої  води, послуг з централізованого опалення, забезпечення електропостачання, додаткових послуг.
Відповідно до п.3.1 договору розрахунковим періодом  є календарний місяць. Платежі вносяться не пізніше 20-го числа місяця, що настає за розрахунковим, на підставі рахунку, виставленого виконавцем.  Рахунок надається  споживачу до 5-го числа місяця, наступного за розрахунковим.
Згідно з п.5.1.9 договору  виконавець має право нараховувати у разі несвоєчасного внесення споживачем плати за надані послуги пеню у розмірі  встановленому цим договором, інфляційні збитки та три проценти річних відповідно до ст.625 ЦК України.
За період з 01.06.2022 по 31.12.2023  у відповідача утворилась заборгованість, яку позивач просить стягнути з  ОСОБА_1 .
Заочним рішенням Печерського районного суду м. Києва від 16 квітня 2024 року  позов ТОВ «Компанія з управління та житлової експлуатації «Новосервіс» задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Компанія з управління та житлової експлуатації «Новосервіс» заборгованість за період з 01.06.2022 до 31.12.2023, за адресою:   АДРЕСА_5 , у розмірі 99198,94 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Компанія з управління та житлової експлуатації «Новосервіс» заборгованість за період з 01.06.2022 до 31.12.2023, за адресою:   АДРЕСА_6 у розмірі 115652,87 грн.
В решті позову відмовлено.
Вирішено питання розподілу судових витрат.
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від  13.06.2024 у задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Бікеєва Р.М. про перегляд заочного рішення Печерського районного суду м. Києва від 16.04.2024 у справі № 757/2029/24-ц відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду,  представник ОСОБА_1 адвокат Бікеєв Р.В. подав апеляційну скаргу, в який просить заочне рішення Печерського районного суду м. Києва від 16.04.2024 скасувати і ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні позовних вимог  відмовити. В апеляційній скарзі зазначає, що  заочне рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного та всебічного  дослідження  обставин, що мають значення для справи. Рішення суду першої інстанції містить в собі необґрунтовані суб`єктивні та безпідставні висновки, які не відповідають дійсним обставинам справи, позивачем не доведено обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими.
Зокрема, зазначає про те, що  позивачем  необґрунтовано дійсну суму заборгованості відповідача, а судове рішення не може гуртуватися на припущеннях. Позивачем не надано до суду жодних доказів отримання відповідачем квитанцій на сплату послуг позивача. Позивачем  не надано до суду жодних доказів надання ним послуг в повному обсязі та належним чином відповідно до умов договору.
Крім того, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, яке полягає в тому, що ОСОБА_1 не отримувала ухвали про порушення провадження у справі та копії позовної заяви з копіями доданих до неї документів за місцем свого  зареєстрованого місця проживання, оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України про виклик ОСОБА_1 у судове засідання не публікувалось.
У відзиві на апеляційну скаргу  представник  ТОВ «Компанія з управління та житлової експлуатації «Новосервіс» адвокат Бабур О. просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції як законне і обґрунтоване залишити без змін.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 11.11.2024 відкрито апеляційне провадження у справі.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 03.04.2025 в складі колегії суддів справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Справу розглянуто в порядку ст. 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи.
Згідно ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Судом установлено, що ОСОБА_1 є власницею квартири АДРЕСА_3 та АДРЕСА_2 .
16.09.2014 ТОВ «Новосервіс» та ОСОБА_1 уклали договір № 111-207/2 про надання послуг з утримання та управління будинку, прибудинкової території, комунальних та додаткових послуг, який стосується квартири АДРЕСА_1 .
Окрім того, 16.09.2014 ТОВ «Новосервіс» та ОСОБА_1 уклали договір № 111-207/2 про надання послуг з утримання та управління будинку, прибудинкової території, комунальних та додаткових послуг, який стосується квартири АДРЕСА_2 .
Відповідно до п.п.2.1-2.4 договору, предметом договору є послуги з утримання будинку та прибудинкової території, послуг з управління будинком та прибудинковою територією, забезпечення можливості отримання споживачем послуг з централізованого опалення, централізованого постачання і водовідведення холодної та гарячої  води та водовідведення, електропостачання, забезпечення утримання служби консьєржів в будинку та/або контрольно-пропускних постів до будинку, контрольно-пропускного пункту в`їзду на територію, патрульної  служби в будинку і на території, об`єктів зеленого господарства та інших об`єктів благоустрою та прилеглих територіях.
Пунктом 3.1. договору передбачено, що розрахунковим періодом є календарний місяць. Платежі вносяться не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим на підставі рахунку, виставленого виконавцем. Рахунок надається споживачу до 5 числі місяця,  наступного за розрахунковим.
Позивач належним чином  виконує умови договору, надаючи послуги згідно договору. Натомість відповідач умов договору щодо вчасної оплати наданих послуг належним чином не виконує, внаслідок чого, згідно з наданим позивачем розрахунком за період з 01.06.2023 до 31.12.2023 у відповідача за адресою: АДРЕСА_5 , виникла заборгованість у сумі 99198,94 грн.
Окрім того, встановлено, що позивач належним чином  виконує умови договору, надаючи послуги згідно договору. Натомість відповідач умов договору щодо вчасної оплати наданих послуг належним чином не виконує, внаслідок чого, згідно з наданим позивачем розрахунком за період з 01.06.2023 до 31.12.2023 у відповідача за адресою: АДРЕСА_6 , виникла заборгованість у сумі 115652,87 грн.
Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що  позивач виконав належним чином свої зобов`язання, натомість відповідач, на порушення  умов договору та вимог закону, в односторонньому порядку, відмовилась виконувати взяті на себе зобов`язання за договором щодо своєчасної та повної сплати за надані послуги, що є підставою для стягнення з відповідача заборгованості за житлово-комунальні послуги.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних, нарахованих позивачем на підставі ст.625 ЦК  України, суд першої інстанції виходив із того, що  Постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» від 05.03.2022 № 206 - в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення  воєнного стану в Україні», забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення  населенням плати за житлово-комінальні послуги. Оплата комунальних послуг відбувається за умовами відповідних договорів про надання таких послуг за виключенням  вищезазначеного.  Таким чином, нарахування пені, інфляційних  нарахувань та процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги у період з лютого 2022 року є порушенням законодавства, що підлягає застосуванню в умовах воєнного стану.
Колегія суддів вважає, що такий висновок суду відповідає обставинам справи, наданим сторонами доказам та ґрунтується на нормах матеріального права.
Предметом розгляду у даній справі є стягнення заборгованості за надані позивачем відповідачу послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.
Відповідно до  ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належить: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком, яка включає забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкох приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавств, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку, інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку;  2) комунальні послуги  - послуги з постачання та розподілу природного газу постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого  водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.
Учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є, зокрема  споживач (індивідуальний та колективний)  та управитель (ч.1 ст.6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).
Згідно з ч.1 ст.12 Закону  України «Про житлово-комунальні послуги»  надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.
Споживач має право одержувати своєчасно та належної якості  житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів,  та зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленим відповідно до законодавство, у строки, визначені відповідними договорами ( п.1 ч.1 та п.5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово - комунальні послуги»).
Відповідно до  ч.1 ст.9 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені  відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання має  виконуватися  належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно із ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов  не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно із частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором  або законом (ст.612 ЦК України)..
Встановивши, що   позивач ТОВ «Компанія з управління та житлової експлуатації «Новосервіс» як виконавець послуг з утримання будинку та прибудинкової території, послуг з управління будинком та прибудинковою територією, забезпечення можливості отримання споживачем послуг з централізованого опалення, централізованого постачання і водовідведення холодної та гарячої  води та водовідведення, електропостачання, забезпечення утримання служби консьєржів в будинку та/або контрольно-пропускних постів до будинку, контрольно-пропускного пункту в`їзду на територію, патрульної  служби в будинку і на території, об`єктів зеленого господарства та інших об`єктів благоустрою та прилеглих територіях, надає  ці послуги   відповідачці ОСОБА_1 ,  яка, користуючись такими послугами,  умови договору щодо вчасної оплати наданих послуг не виконує,  оплату їх вартості не проводить, у зв`язку з чим виникла заборгованість за період з 01.02.2022 по 31.12.2023, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.
Доводи апеляційної скарги в тій частині, що позивачем не  надано доказів на підтвердження отримання відповідачем квитанцій на сплату послуг, є безпідставними і не можуть бути прийняті в якості підстав для скасування оскаржуваного рішення, оскільки за своєю правовою  природою рахунок на оплату товару не є первинним документом, а є документом, який містить тільки платіжні  реквізити, на які потрібно перераховувати грошові кошти як оплату за надані послуги, тобто носить  інформаційний характер. Крім того, наявність або відсутність рахунку не звільняє відповідача від обов`язку здійснити оплату, оскільки такий обов`язок виникає на підставі договору, а не на підставі рахунку.
Отже, хоча  в договорах,  укладених 16.09.2014 між ТОВ «Новосервіс» та ОСОБА_1 щодо квартири АДРЕСА_3 та квартири АДРЕСА_7 й зазначено, що оплата здійснюється на підставі рахунку, однак за змістом  ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та п.3.1 договору така умова договору не змінює строк виконання грошового зобов`язання, яким є оплата споживачем отриманих житлово-комунальних послуг .
Відповідно  до п.п.1,5,8 ст.8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»  виконавець зобов`язаний: забезпечувати своєчасність, безперервність та відповідну якість житлово-комунальних послуг, згідно із законодавством та умовами договору, в тому числі шляхом створення систем управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; розглядати у визначений законодавством  термін претензії та скарги споживачів і проводити відповідні перерахунки розмір плати за житлово-комунальні послуги у разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості, вести облік вимог (претензій) споживачів у зв`язку з порушенням порядку надання житлово-комунальних послуг, зміною їх споживчих властивостей та перевищенням термінів проведення аварійно-відновлювальних робіт.
Факт ненадання послуги або зниження якості надання послуги (що є порушенням умов договору у розумінні статей 526,530 ЦК України) повинен бути зафіксований належним чином (висновок Верховного Суду, викладений у постанові  від 20 листопада 2019 року у справі № 640/18143/16-ц).
Відповідно до ст.27 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної  якості комунальних послуг споживач має право викликати виконавця комунальних послуг (його представника) для перевірки кількості та/або якості наданих послуг. За результатами перевірки якості надання комунальних послуг або якості послуг з управління багатоквартирним будинком складається акт-претензія, який підписується споживачем та виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком. Виконавець комунальної послуги або управитель (щодо послуги з управління  багатоквартирним будинком) зобов`язаний прибути на виклик споживача у строки, визначені  в договорі про надання послуги, але не пізніше ніж протягом однієї доби з моменту отримання повідомлення споживача. Акт-претензія складається виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) та споживачем і повинен містити інформацію про те, в чому полягало ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальної послуги або послуги з управління багатоквартирним будинком, дату (строк) її надання, надання  не в повному обсязі або неналежної якості, а також іншу інформацію, що характеризує ненадання послуг, надання їх не в повному обсязі або неналежної якості. У разі проведення перевірки якості наданих послуг з централізованого водопостачання, централізованого постачання гарячої води або постачання природного газу споживач має право здійснити забір проб. Інформація про забір проб включається до акту-претензії. У разі неприбуття виконавця комунальної послуги або управителя (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) в установлений строк або обґрунтованої відмови підписати акт-претензію такий акт підписується споживачем, а також не менше як двома споживачами відповідної послуги, які проживають (розташовані) в сусідініх будівлях (у приміщеннях- якщо послуга надається у багатоквартирному будинку), і надсилається виконавцю комунальної послуги або управителю (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) рекомендованим листом. Виконавець комунальної послуги або управитель  (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) протягом п`яти робочих днів вирішує питання щодо задоволення вимог, викладених в акті-претензії, або видає (надсилає) споживачу обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензії. У разі ненадання виконавцем (управителем) відповіді в установлений строк претензії споживача вважаються визнаними таким виконавцем (управителем).
Оскільки в матеріалах справи відсутні докази звернення  ОСОБА_1 із претензіями до ТОВ «Компанія з управління та житлової експлуатації «Новосервіс» та складання між сторонами акту-претензії, то доводи апеляційної скарги про те, що позивачем не надано доказів на підтвердження надання ним послуг в повному обсязі та належним чином відповідно до умов договору, не відповідають вимогам  законодавства, не підтверджені відповідачем належним чином.
Статтею 27 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено процедуру оформлення претензій споживачів до виконавців послуг, яка не була дотримана відповідачкою.
Доводи апеляційної скарги щодо порушення норм процесуального права, а саме: не отримання ОСОБА_1. копії ухвали про порушення провадження з копією позовної заяви та  з копіями доданих до неї документів за місцем свого  зареєстрованого місця проживання,  відсутність оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України про виклик ОСОБА_1 у судове засідання, не можуть бути  прийняті в якості підстав для скасування оскаржуваного рішення, оскільки як убачається з матеріалів справи копії ухвали  про відкриття провадження та  судова повістка про виклик до суду були направлені судом першої інстанції на адресу за зареєстрованим місцем проживання відповідача, та були повернуті до суду першої інстанції з відміткою поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою», що  відповідно до ч.8 ст.128 ЦПК України вважається належним повідомленням учасника справи. Крім того, в матеріалах справи наявні клопотання адвоката Бікеєва Р.В., представника ОСОБА_1 , повноваження якого підтверджені ордером ( а.с.93), про відкладення  судових  засідань, призначених на 14.02.2024 (а.с.91-92),  на 14.03.2024 ( а.с.107-108), що також підтверджує факт обізнаності відповідача про розгляд справи судом.
Отже, наведені в апеляційній скарзі доводи не можуть бути підставами для скасування рішення суду першої інстанції, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на неправильному тлумаченні скаржником норм матеріального та процесуального закону. 
За змістом ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права,  доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, що відповідно до ст.375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, а саме витрат позивача на професійну правничу допомогу, колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.133, п.1, ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних  з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати , пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.
 При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до ч.6 ст.137 ЦПК України обов`язок доведення  неспівмірності  витрат  покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
На підтвердження понесених витрат на надання професійної правничої допомоги представником позивача до відзиву на апеляційну скаргу надано  договір про надання правової допомоги від 01.01.2023, а також акт прийому-передачі наданих послуг професійної правничої допомоги. 
Інтереси ТОВ «Компанія з управління та житлової експлуатації «Новосервіс»  представляє адвокат Бабур О.П. на підставі ордеру від 13.11.2024.
Адвокатом  Бабур О.П. надано послуги професійної правничої допомоги, а саме підготовка та подання відзиву на апеляційну скаргу з аналізом судової практики, на що витрачено 7 год.30 хв., вартість однієї години складає 2000 грн., загальна сума 15000 грн.
Документи, які підтверджують  витрати позивача на професійну правничу допомогу, були направлені на адресу ОСОБА_1. 13.11.2024. Від відповідача клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката не надходило.
Таким чином, виходячи з обґрунтованості та доведеності  витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів дійшла висновку про те, що з ОСОБА_1 , на користь ТОВ «Компанія з управління та житлової експлуатації «Новосервіс» підлягає стягненню в  рахунок відшкодування витрат позивача на професійну правничу допомогу  15000 грн.
Керуючись  ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390  ЦПК  України, суд,-
П О С Т А Н О В И В :
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом  Бікеєвим Романом Вікторовичем, залишити без задоволення.
Заочне рішення Печерського районного суду м. Києва  від 16 квітня 2024 року залишити без змін.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь  Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління та житлової експлуатації «Новосервіс» витрати на професійну правничу допомогу в сумі 15000 грн.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач:                                                               О.І. Шкоріна
 
Судді:                                                                                  Л.Д. Поливач
 
                                                               А.М. Стрижеус