Номер провадження: 22-ц/813/1660/25 
Справа № 946/1229/21
Головуючий у першій інстанції Жигулін С. М.
Доповідач Вадовська Л. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       27.03.2025 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:
головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М., 
суддів - Комлевої О.С., Сегеди С.М.,
за участю секретаря - Венжик Л.С.,
за участю сторін, інших учасників справи, представників учасників справи:
представника відповідачів за первісним позовом/позивачів за зустрічними позовами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,
від позивача за первісним позовом/відповідача за зустрічними позовами ОСОБА_5 (до зміни прізвища ОСОБА_6 ) - не з`явились, 
від третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 - не з`явились, 
від служби у справах дітей Ізмаїльської міської ради Одеської області – не з`явились,
переглянувши в режимі відеоконференцзв`язку справу №946/1229/21 за позовом ОСОБА_10 (після зміни прізвища ОСОБА_11 ) до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю третіх осіб ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , за участю служби у справах дітей Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про зобов`язання вчинити певні дії, зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_10 (після зміни прізвища ОСОБА_11 ), за участю служби у справах дітей Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про усунення перешкод у вихованні дитини, зустрічним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_10 (після зміни прізвища ОСОБА_11 ), за участю служби у справах дітей Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про усунення перешкод у вихованні дитини за апеляційною скаргою представника ОСОБА_12 в інтересах ОСОБА_5 (до зміни прізвища ОСОБА_6 ) на рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 15 травня 2024 року у складі судді Жигуліна С.М., -
в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_10 (після зміни прізвища ОСОБА_11 ), звернувшись 18 лютого 2021 року до суду з вищеназваним позовом, вказала, що 24 вересня 2016 року уклала шлюб з відповідачем ОСОБА_3 , у шлюбі народилася дочка ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З 01 жовтня 2018 року спільне проживання припинено, дитина залишилась проживати з нею. Судовим рішенням від 22 січня 2019 року шлюб розірвано. Аліменти на утримання дитини не стягувались. На 26 січня 2021 року призначена реєстрація шлюбу з ОСОБА_9 . До січня 2021 року за домовленістю надавала доньку батьку та його матері для особистого спілкування. 21 січня 2021 року відповідачі подали до органу опіки та піклування заяви про встановлення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з дитиною. З прийнятим органом опіки та піклування рішенням не згода, тому подає даний позов. Позивач ОСОБА_10 (після зміни прізвища ОСОБА_11 ) просила:
зобов`язати її ОСОБА_10 не чинити перешкод ОСОБА_3 у вихованні та спілкуванні з дочкою ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , один раз на тиждень у суботу з 10:00 до 13:00 у присутності її як матері дитини з обов`язковим відвідуванням позашкільних закладів освіти, що відвідує дитина; 
зобов`язати її ОСОБА_10 не чинити перешкод ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у вихованні та спілкуванні з онукою ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , один раз на тиждень у п`ятницю з 17:00 до 19:00 з обов`язковим відвідуванням позашкільних закладів освіти, що відвідує дитина; 
зобов`язати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 здійснювати виховання та спілкування з онукою ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , при якому буде виключене одночасне спілкування дитини з батьком ОСОБА_3 за відсутності матері дитини ОСОБА_10 (т.1 а.с.1-9).
Ухвалою судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 19 травня 2021 року відкрито провадження у справі (т.1 а.с.37).
Відповідач ОСОБА_3 позов не визнав, зазначивши у відзиві, що, посилаючись на незгоду з рішенням органу опіки та піклування, позивач не заявляє жодних вимог до цього органу. Позивач спотворює обставини щодо конфлікту, який виник між ними з приводу виховання дочки та, як наслідок, який виник між ним та батьком позивача. Вказані обставини жодним чином не стосуються його як батька права на виховання дитини. Отримання дитиною психологічної травми не підтверджено доказами. Позивач замовчує, що аліменти на утримання дитини сплачуються добровільно (т.1 а.с.38-39). 
Відповідач ОСОБА_3 , звернувшись 02 липня 2021 року до суду із зустрічним позовом, після уточнення 13 травня 2024 року позовних вимог остаточно просив зобов`язати ОСОБА_10 не чинити йому ОСОБА_3 перешкод у вихованні дочки ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та визначити наступний спосіб його участі у вихованні та спілкуванні з дочкою:
щосуботи з 10:00 до 18:00 за адресою проживання батька або у громадських місцях з обов`язковим поверненням дитини до постійного місця проживання матері дитини або повернення за місцем домовленості сторін;
ІНФОРМАЦІЯ_2 (другий день після народження дочки) з 16:00 до 20:00; святкові дні: Різдво, Новий рік, Пасха; ІНФОРМАЦІЯ_3 (день народження батька);
влітку з метою оздоровлення дитини 14 днів з можливістю виїзду з дитиною за межі м. Ізмаїл по території України;
безперешкодно відвідувати дитину у будь-якому навчальному закладі, спілкуватися з вихователями, цікавитися успіхами та станом здоров`я (т.1 а.с.45-49, 179).
Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 позов не визнали, зазначивши у відзиві, що для визначення участі у вихованні онуки та спілкуванні з нею звернулися до органу опіки та піклування, проте рішення цього органу від 12 лютого 2021 року позивач виконувати відмовилась, почала створювати перешкоди у спілкуванні з онукою. Доводи позивача в тій частині, що вони не виконують належним чином свої обов`язки, зокрема, не приймають участі у дошкільному навчанні дитини, не цікавимося фізичним та духовним розвитком дитини, її лікуванням тощо, безпідставні. Від народження з онукою спілкуються, неодноразово онука на кілька днів залишалася у них і лише після конфлікту між батьками дитини позивач почала чинити перешкоди у спілкуванні з онукою. Крім того, законом на бабу і діда покладено обов`язок щодо виховання онуків та передбачено право на участь у вихованні онуків (т.1 а.с.41-43). 
Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , звернувшись 02 липня 2021 року до суду із зустрічним позовом, після уточнення 13 травня 2024 року позовних вимог остаточно просили зобов`язати ОСОБА_10 не чинити їм ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перешкод у вихованні онуки ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та визначити наступний спосіб його участі у вихованні та спілкуванні з онукою:
щоп`ятниці забирати дитину з будь-якого навчального закладу після 15:00 до 20:00 за місцем проживання баби та діда або у громадських місцях з обов`язковим поверненням дитини до постійного місця проживання матері дитини або повернення за місцем домовленості сторін;
ІНФОРМАЦІЯ_2 (другий день після народження дочки) з 16:00 до 20:00; святкові дні: Різдво, Новий рік, Пасха; ІНФОРМАЦІЯ_3 (день народження батька);
безперешкодно відвідувати дитину у будь-якому навчальному закладі, спілкуватися з вчителями вихователями, цікавитися успіхами та станом здоров`я (т.1 а.с.57-61, 180).
       Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 20 січня 2022 року прийнято до провадження зустрічний позов ОСОБА_3 , прийнято до провадження зустрічний позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зустрічні позови об`єднано в одне провадження з первісним позовом (т.1 а.с.92).
       Позивач ОСОБА_10 відзиви на зустрічні позови не подала.
       Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 26 червня 2023 року закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті (т.1 а.с.116).
       В судовому засіданні допитано свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 .
       Орган опіки та піклування Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області 08 грудня 2023 року надав Висновок про визначення способів участі батька, діда та баби у вихованні малолітньої ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та спілкуванні з нею (т.1 а.с.181-189).
Органом опіки та піклування запропоновано: 
встановити спосіб участі батька, баби та діда у вихованні ОСОБА_10 щосуботи з 10:00 до 18:00 за адресою проживання батька або у громадських місцях з обов`язковим поверненням дитини до постійного місця проживання матері дитини або повернення за місцем домовленості сторін; ІНФОРМАЦІЯ_2 (другий день після народження дочки) з 16:00 до 20:00; святкові дні: Різдво, Новий рік, Пасха; ІНФОРМАЦІЯ_3 (день народження батька); влітку з метою оздоровлення дитини 14 днів з можливістю виїзду з дитиною за межі м. Ізмаїл по території України; безперешкодно відвідувати дитину у навчальному закладі, спілкуватися з учителями, цікавитися успіхами та станом здоров`я.
Позивач ОСОБА_10 16 грудня 2021 року уклала шлюб з ОСОБА_9 , після реєстрації шлюбу обрала прізвище « ОСОБА_11 » (т.1 а.с.176).
Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 15 травня 2024 року відмовлено у задоволенні первісного позову; задоволено зустрічні позови;
зобов`язано ОСОБА_17 не перешкоджати батьку ОСОБА_3 , бабі ОСОБА_1 , діду ОСОБА_2 у спілкуванні та вихованні малолітньої ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
визначено спосіб участі батька ОСОБА_3 , баби ОСОБА_1 , діда ОСОБА_2 у спілкуванні та вихованні малолітньої ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щосуботи з 10:00 до 18:00 за адресою проживання батька або у громадських місцях з обов`язковим поверненням дитини до постійного місця проживання матері дитини або повернення за місцем домовленості сторін; 19 квітня (другий день після народження дочки ОСОБА_10 ) з 16:00 до 20:00; святкові дні: Різдво, Новий рік, Пасха з 16:00 до 20:00; ІНФОРМАЦІЯ_3 (день народження батька); влітку з метою оздоровлення дитини 14 днів з можливістю виїзду з дитиною за межі м. Ізмаїл по території України; безперешкодно відвідувати дитину у навчальному закладі, спілкуватися з учителями, цікавитися успіхами та станом здоров`я дитини (т.1 а.с.187-188).
Висновок суду мотивовано тим, що дитина знаходиться з позивачем, відповідачі мають право на спілкування з дитиною; сторони узгодили у судовому засіданні час спілкування відповідачів з дитиною у святкові дні з 16:00 до 20:00; спілкування відповідачів з дитиною є спілкуванням в інтересах дитини; спосіб участі у вихованні та спілкуванні визначено з урахуванням висновку органу опіки та піклування.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 09 липня 2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_12 в інтересах ОСОБА_5 на рішення суду.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_12 в інтересах ОСОБА_5 просить рішення суду першої інстанції скасувати повністю і ухвалити нове рішення про часткове задоволення позовних вимог первісного та зустрічного позовів. Просить скасувати рішення в частині зобов`язання ОСОБА_5 не перешкоджати батьку, бабі, діду у спілкуванні та вихованні дитини; скасувати рішення суду в частині визначення способу участі батька, баби та діда у вихованні дитини; визначити батьку спосіб участі у вихованні дитини (щосуботи з 10:00 до 13:00 на перший, третій тиждень місяця у громадських місцях з обов`язковим поверненням дитини до постійного місця проживання матері дитини або повернення за місцем домовленості сторін у присутності матері протягом одного року з дати набрання рішенням суду законної сили; влітку з метою оздоровлення дитини 14 днів з можливістю виїзду з дитиною за межі м. Ізмаїл по території України; безперешкодно відвідувати дитину у навчальному закладі, спілкуватися з учителями, цікавитися успіхами та станом здоров`я дитини); визначити бабі та діду спосіб участі у вихованні онуки (щоп`ятниці з 17:00 до 19:00 на другий і четвертий тиждень місяця за адресою проживання баби та діда або у громадських місцях з обов`язковим поверненням дитини до постійного місця проживання матері дитини або повернення за місцем домовленості сторін; влітку з метою оздоровлення дитини 14 днів з можливістю виїзду з дитиною за межі м. Ізмаїл по території України; безперешкодно відвідувати дитину у навчальному закладі, спілкуватися з учителями, цікавитися успіхами та станом здоров`я дитини). 
За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість рішення з підстав неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права полягає к наступному. Суд не виявив та не врахував існування особливих обставин, які вимагають при визначеному періоді до встановлення близьких відносин між батьком та дитиною передбачити присутність матері при зустрічах, яка спроможна допомогти дитині найти психологічну стійкість у спілкуванні. Суд нав`язав дитині святкування визначеної релігії без залишення їй права бути атеїстом, зобов`язав святкування свого та чужого дня народження без запиту думки дитини. Суд не врахував інтереси дитини, потреби в особливому харчуванні, режим і графік навчання та занять. Суд безпідставно невиправдано визначив місцем спілкування батька з дитиною за його місцем проживання (т.1 а.с.192-200).
В апеляційній скарзі не зазначено нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці.
Відзиви на апеляційну скаргу не подано. 
Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, рішення суду без змін з огляду на наступне.
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрували шлюб 24 вересня 2016 року (актовий запис №580 від 24 вересня 2016 року вчинений Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області) (т.1 а.с.17). 
ОСОБА_3 та ОСОБА_19 є батьками ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (т.1 а.с.16).
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , є бабою та дідом ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 22 січня 2019 року у справі №500/7233/18 за позовом ОСОБА_10 розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_10 , зареєстрований 24 вересня 2016 року за актовим записом №580 Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (т.1 а.с.14). 
Дитина ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після розірвання шлюбу залишився проживати з матір`ю, батько дитини проживає окремо.
Згідно Висновку орган опіки та піклування Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області 08 грудня 2023 року про визначення способів участі батька, діда та баби у вихованні малолітньої ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та спілкуванні з нею запропоновано: встановити спосіб участі батька, баби та діда у вихованні ОСОБА_10 щосуботи з 10:00 до 18:00 за адресою проживання батька або у громадських місцях з обов`язковим поверненням дитини до постійного місця проживання матері дитини або повернення за місцем домовленості сторін; ІНФОРМАЦІЯ_2 (другий день після народження дочки) з 16:00 до 20:00; святкові дні: Різдво, Новий рік, Пасха; ІНФОРМАЦІЯ_3 (день народження батька); влітку з метою оздоровлення дитини 14 днів з можливістю виїзду з дитиною за межі м. Ізмаїл по території України; безперешкодно відвідувати дитину у навчальному закладі, спілкуватися з учителями, цікавитися успіхами та станом здоров`я (т.1 а.с.181-189).
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уклала 16 грудня 2021 року шлюб з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_8 ; після реєстрації шлюбу обрала прізвище « ОСОБА_11 » (т.1 а.с.176).
Рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини закріплена у статті 141 СК України, відповідно до положень даної норми матеріального права мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того чи перебували вони у шлюбі між собою (ч.1); розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу (ч.2).
Рівність прав та обов`язків дітей щодо батьків закріплена у статті 142 СК України, відповідно до положень даної норми матеріального права діти мають рівні права та обов`язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою (ч.1). 
Отже, ОСОБА_20 та ОСОБА_3 як батьки ОСОБА_13 в силу положень статті 141 СК України мають рівні права та обов`язки щодо своєї дитини, відповідно, дитина ОСОБА_13 в силу положень статті 141 СК України має рівні права та обов`язки щодо своїх батьків. 
Обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини передбачені статтею 150 СК України, відповідно до положень даної норми права батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини (ч.1); батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток (ч.2); батьки зобов`язані забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя (ч.3); батьки зобов`язані поважати дитину (ч.4).
Права батьків щодо виховання дитини передбачені статтею 151 СК України, відповідно до положень даної норми права батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини (ч.1).
Права батьків та дитини на спілкування передбачені статтею 153 СК України, відповідно до положень даної норми права мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом (ч.1).
Отже, ОСОБА_20 та ОСОБА_3 як батьки ОСОБА_13 несуть рівні обов`язки щодо виховання та розвитку своєї дитини, мають переважне перед іншими особами право на особисте виховання дитини, мають рівні права на безперешкодне спілкування з дитиною, а дитина має рівні права на безперешкодне спілкування з батьками. 
Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини (ч.1 ст.155 СК України).
Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ч.4 ст.155 СК України).
ОСОБА_3 бажає здійснювати батьківські права та не ухиляється від виконання батьківських обов`язків, однак після розірвання шлюбу у реалізації батьківських прав та виконанні батьківських обов`язків перешкоди створює ОСОБА_10 .
Вирішення батьками питань щодо виховання дитини врегульовано статтею 157 СК України, відповідно до положень даної норми права питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною 5 цієї статті (ч.1); той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею (ч.2); той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини (ч.3).
ОСОБА_20 та ОСОБА_3 спільно питання щодо виховання своєї дитини не вирішили.
Вирішення судом спору щодо участі у вихованні дитини того з батьків, хто проживає окремо від неї врегульованого статтею 159 СК України, відповідно до положень даної норми якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод (ч.1); суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місяця його проживання тощо), місце і час їхнього спілкування (аб.1 ч.2); в окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи (аб.2 ч.2); під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами (аб.3 ч.2).
Між ОСОБА_20 та ОСОБА_3 існує спір щодо участі у вихованні дитини батьком, який проживає окремо, матір дитини чинить перешкоди батьку дитини у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, що мало наслідком звернення ОСОБА_3 до суду для визначення способів його участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею. 
Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з права батька на виховання дитини та спілкування з дитиною, права дитини на спілкування з батьком, рівності прав та обов`язків обох батьків щодо своєї дитини, не вирішення батьками спільно питань щодо виховання власної дитини. При визначенні способів участі батька у вихованні дитини та місця і часу їхнього спілкування суд першої інстанції врахував положення абзацу 3 частини 2 статті 159 СК України, взяв до уваги особисту прихильність дитини до кожного з батьків в силу віку дитини, стан здоров`я дитини, режим та графік занять тощо.
Обставин, зважаючи на які суд мав визначити спілкування батька та дитини у присутності матері, не встановлено. 
Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, рішення суду не суперечить інтересам дитини. Обумовлювати побачення дитини, якій наразі 8 років, та батька присутністю матері безпідставно, так як батьки не перебувають у шлюбі, проживають окремо, мають наразі неприязні стосунки між собою, дитина зростає і має бути усунена максимально від власної присутності при конфліктному з`ясуванні між батьками стосунків.
В справі відсутні докази наявності обставин, які мають істотне значення при визначенні способів участі батька у вихованні дитини та спілкуванні з нею. Батько не має розладів психічного здоров`я, не зловживає алкогольними та наркотичними засобами, не вчиняв насильства по відношенню до своєї дитини тощо.
Зміна обставин у житті батьків дитини та самої дитини може мати наслідком зміну визначених судом способів участі того з батьків, хто проживає окремо, у вихованні дитини та спілкуванні з нею.
Правові підстави для скасування рішення суду в частині щодо батька дитини відсутні. 
Права баби та діда на виховання внуків передбачені статтею 257 СК України, відповідно до положень даної норми права баба, дід мають право спілкуватися зі своїми внуками, брати участь у їх вихованні (ч.1); батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом своїх прав щодо виховання внуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.
Частиною 1 статті 263 СК України визначено, що спір щодо участі баби, діда у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу.
Отже, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як баба та дід ОСОБА_13 в силу положень статті 257 СК України мають права щодо своєї онуки, відповідно, дитина ОСОБА_13 має право спілкуватися зі своїми бабою та дідом.
Між ОСОБА_20 та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 існує спір щодо участі у вихованні онуки, яка проживає з матір`ю; матір дитини чинить перешкоди бабі та діду у спілкуванні з онукою та у її вихованні, що мало наслідком звернення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до суду для визначення способів їх участі у вихованні онуки та спілкуванні з нею. 
Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з права баби та діда на виховання онуки та спілкування з нею, права дитини на спілкування з бабою та дідом, не вирішення спільно питань щодо виховання дитини. При визначенні способів участі баби та діда у вихованні онуки та місця і часу їхнього спілкування суд першої інстанції врахував положення абзацу 3 частини 2 статті 159 СК України, взяв до уваги особисту прихильність дитини до баби та діда в силу віку дитини, стан здоров`я дитини, режим та графік занять тощо.
Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують. Рішення суду не суперечить інтересам дитини, яка незважаючи на не проживання її батьків сім`єю, має право на спілкування з бабою та дідом по лінії свого батька, рівно як і баба та дід мають право спілкуватися зі своєю онукою та приймати участь у її вихованні.
В справі відсутні докази наявності обставин, які мають істотне значення при визначенні способів участі баби та діда у вихованні онуки та спілкуванні з нею. Баба та дід не мають розладів психічного здоров`я, не зловживають алкогольними та наркотичними засобами, не вчиняли насильства по відношенню до своєї онуки тощо.
Зміна обставин у житті баба, діда та самої онуки може мати наслідком зміну визначених судом способів участі баби та діда у вихованні онуки та спілкуванні з нею.
Правові підстави для скасування рішення суду в частині щодо баби та діда дитини відсутні. 
       Доводи апеляційної скарги щодо відсутності інтересу дитини до спілкування, нав`язування спілкування, свят, зустрічей без врахування бажання дитини тощо не приймаються. Судове рішення покладає на матір дитини обов`язок не перешкоджати батьку, бабі, діду спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні. Судове рішення не покладає на дитину жодних обов`язків. У кожному випадку спілкування має бути з`ясованим бажання дитини на таке спілкування, проведення разом певного часу, подорожування тощо. Воля дитини, інтерес дитини є первинними. Вік дитини дозволяє їй самій визначитися з тим, чи бажає вона такого спілкування, з ким та коли. Батько, баба, дід мають прикладати максимум зусиль для того, щоб дитина мала бажання спілкуватися та проводити разом з ними певний час. 
Справа в провадженні суду першої інстанції з лютого 2021 року, суду апеляційної інстанції з липня 2024 року, призначалась до розгляду на 12 грудня 2024 року, 27 березня 2025 року. Інформація про дату, час та місце розгляду справи доступна на сайті «Судова влада». Учасники справи мали процесуальний час для надання суду обґрунтування власних позицій. Судом апеляційної інстанції вимоги статей 128, 130 ЦПК України щодо судового виклику/повідомлення учасників процесу виконувались, порядок вручення судових повісток дотримувався, учасники справи правом на отримання/неотримання надісланих поштою судових повісток розпоряджалися на власний розсуд; додатково учасники справи повідомлялися документом в електронному вигляді «Судова повістка…», SMS-повідомлення «Судова повістка…», повідомленням у додатку «Viber». Учасникам справи було забезпечено можливість взяти участь у розгляді справи в режимі відеоконференцзв`язку. Підстав для подальшого відкладення розгляду справи не встановлено. 

Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд –
п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника Петрова Володимира Степановича в інтересах ОСОБА_5 (до зміни прізвища ОСОБА_6 ) залишити без задоволення. 
Рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 15 травня 2024 року в справі за позовом ОСОБА_10 (після зміни прізвища ОСОБА_11 ) до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю третіх осіб ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , за участю служби у справах дітей Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про зобов`язання вчинити певні дії, зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_10 (після зміни прізвища ОСОБА_11 ), за участю служби у справах дітей Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про усунення перешкод у вихованні дитини, зустрічним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_10 (після зміни прізвища ОСОБА_11 ), за участю служби у справах дітей Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про усунення перешкод у вихованні дитини – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення. 
       Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
       Повну постанову складено 02 травня 2025 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді О.С.Комлева 

С.М.Сегеда