ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

13 травня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 160/7968/24	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Кругового О.О. (доповідач),
                               суддів:  Шлай А.В., Малиш Н.І.,     
за участю секретаря судового засідання Бурової А.Ю. 
за участю:
                    представника відповідача: Грановського М.О.,
                    представника позивача:  Романюк А.О.,
                    представника позивача: Старовойтової О.Е.
          розглянувши у відкритому судовому засіданні   в місті Дніпрі  апеляційну скаргу ОСОБА_1              
          на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду   від 04.11.2024, (суддя суду першої інстанції Озерянська С.І.), прийняте у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі,  в адміністративній справі №160/7968/24 за позовом ОСОБА_1 до  Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області   про визнання  протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку,  
          ВСТАНОВИВ:
          28.03.2024 ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив: визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 20.02.2024 року №331 к “Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських УМП ГУНП” в частині накладення на начальника управління міграційної поліції ГУНП полковника поліції ОСОБА_1 (0048888), дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції; визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області “По особовому складу” № 229 о/с від 29.02.2024 року про звільнення полковника поліції ОСОБА_1 (0048888), начальника міграційної поліції ГУНП в Дніпропетровській області з 29.02.2024 року за пунктом 6 частини 1 статті 77 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України); поновити полковника поліції ОСОБА_1 (0048888) на посаді начальника міграційної поліції ГУНП в Дніпропетровській області з 29.02.2024 року; стягнути з Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 , всі види грошового забезпечення відповідно до посади начальника міграційної поліції ГУНП в Дніпропетровській області за час вимушеного прогулу за період з 01.03.2024 року по день поновлення на службі; стягнути з Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 , судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 48 448, 00 гривень; допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення полковника поліції ОСОБА_1 , на посаді начальника міграційної поліції ГУНП в Дніпропетровській області, з 01.03.2024 року та в частині виплати грошового забезпечення за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць в розмірі згідно до вимог ст. 371 КАС України. 
В обґрунтування позовної заяви зазначено, що позивач з 23.06.2023 року обіймав посаду начальника управління міграційної поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області. 29.02.2024 року наказом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області “По особовому складу” № 229 о/с позивача звільнено з вказаної посади з 29.02.2024 року за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України “Про Національну поліцію” (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України), підстава: наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 20.02.2024 року №331 к. Вказує, що дискреційні повноваження керівника, уповноваженого на застосування до поліцейського заходів дисциплінарного впливу, на час воєнного стану обмежені статтею 29 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, яка визначає порядок накладення дисциплінарних стягнень від менш суворого до більш суворого виду дисциплінарного стягнення. Крім того на час притягнення до дисциплінарної відповідальності у позивача не було діючих дисциплінарних стягнень, проте в порушення вимог статті 29 Дисциплінарного статуту Національної поліції України до позивача застосовано найбільш суворе дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції. Позивач вважає, що оскаржувані накази є протиправними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки прийняті без дотримання приписів Конституції та законів України, вимог Закону України “Про Національну поліцію”, Дисциплінарного статуту, Порядку №893.
          Дніпропетровський окружний адміністративний суд рішенням від 04.11.2024 відмовив у задоволенні позовних вимог.
          Не погодившись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог.
          Апеляційна скарга обґрунтована доводами адміністративного позову.  Також, позивач наголошує, що на час притягнення до дисциплінарної відповідальності у позивача не було діючих дисциплінарних стягнень, проте в порушення вимог статті 29 Дисциплінарного статуту Національної поліції України до позивача застосовано найбільш суворе дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.
          Від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому посилаючись на те, що дії позивача є такими, що підривають авторитет органів поліції, що є достатнім для застосування до позивача такого дисциплінарного стягнення як звільнення зі служби.
          Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга  підлягає  задоволенню з наступних підстав.
          Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходив службу на посаді начальника управління міграційної поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області та має спеціальне звання полковник поліції, що підтверджується послужним списком.
22.01.2024 року до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області надійшла інформація про те, що цієї ж доби працівниками СБУ спільно з представником Офісу Генерального прокурора України, в рамках досудового розслідування кримінального провадження №42023000000001167 від 13.07.2023 року за ч. 2 ст. 302, ч. 3 ст. 368 та ст. 369-2 ККУ, проводились невідкладні слідчі дії (обшуки) в адміністративній будівлі управління міграційної поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, зокрема, у службовому кабінеті №1 закріпленому за начальником УМП ГУНП в Дніпропетровській області полковником поліції ОСОБА_1 .
На підставі наказу ГУНП в Дніпропетровській області №207 від 23.01.2024 року “Про організацію проведення службового розслідування” за відомостями щодо можливих порушень службової дисципліни окремими поліцейськими управління міграційної поліції ГУНП в Дніпропетровській області, а також неналежної організації роботи останніх, що призвели до проведення 22.01.2024 року обшуків в адміністративній будівлі вказаного управління було призначено службове розслідування.
Наказом ГУНП в Дніпропетровській області №375 від 06.02.2024 року продовжено строк проведення службового розслідування призначеного на підставі наказу ГУНП від 23.01.2024 року №207, на 15 календарних днів.
Під час проведення службового розслідування позивач не прибув до дисциплінарної комісії для надання пояснень, про що складено акт “Про відмову від надання пояснення” від 14.02.2024 року №50/2-205.
15.02.2024 року позивачем до дисциплінарної комісії надані пояснення, в яких він зазначив, що будь-яких неправомірних дій  не вчиняв.
20.02.2024 року дисциплінарною комісією ГУНП в Дніпропетровській області було складено висновок про результати службового розслідування за відомостями щодо можливих порушень службової дисципліни окремими поліцейськими управління міграційної поліції ГУНП в Дніпропетровській області, а також неналежної організації роботи останніх, що призвели до проведення 22.01.2024 року обшуків в адміністративній будівлі вказаного управління, зокрема у службовому кабінеті позивача.
Відповідно до наказу ГУНП в Дніпропетровській області від 20.02.2024 року №331к “Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських УМП ГУНП” за порушення службової дисципліни, недотримання вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України “Про Національну поліцію”, пунктів 1, 6 частини 3 статті 1, пункту 7 частини 1 статті 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Присяги працівника поліції, частини 1 статті 38 та частини 1 статті 42 Закону України “Про запобігання корупції”, підпункту 3 пункту 6 розділу І, пунктів 9, 12 розділу III пункту 10 розділу VII Порядку використання і зберігання транспортних засобів Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.09.2017 № 757, абзаців 2, 3, 6 пункту 1 розділу II, абзацу 2 пункту 3 розділу V Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, абзацу 3 пункту 6 розділу І Інструкції про порядок ведення обліку, зберігання, використання і значення документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову інформацію, у Національній поліції, затвердженої наказом НП України від 26.01.2017 № 65, та підпункту 9 пункту 1 Переліку відомостей, що становлять службову інформацію в системі Національної поліції України, затвердженого наказом НП України від 12.10.2018 № 945, пунктів 3.13, 7.10 Порядку експлуатації службового автотранспорту ГУНП в Дніпропетровській області, затвердженого наказом ГУНП від 11.08.2021 № 1670, пунктів 4, 5 наказу ГУНП в Дніпропетровській області “Про закріплення та порядок використання, експлуатації і зберігання службових автомобілів в УМП ГУНП в Дніпропетровській області” від 27.10.2023 № 2183, підпункту 23 пункту 1 наказу ГУНП в Дніпропетровській області від 07.07.2020 № 1113, пунктів 2, 15, 19, 23 розділу II “Завдання та обов`язки” Посадової інструкції начальника управління міграційної поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, що виразилось у недотриманні під час виконання своїх службових повноважень вимог закону та загальновизнаних етичних норм поведінки, несумлінному, некомпетентному, нерезультативному і невідповідальному виконанні службових повноважень та професійних обов`язків, не організації щорічного поновлення наказів про призначення відповідальних за автотранспортну діяльність осіб та закріплення транспортних засобів за особовим складом, не фіксування виїзду та повернення службового транспортного засобу “Renault-Duster”, н.з. НОМЕР_1 (на синьому фоні), у дорожньому листі № 315 (на січень 2024 року), не проходженні передрейсових медичних оглядів (не менше трьох оглядів на тиждень перед виїздом і двох оглядів на тиждень в кінці зміни), нездійсненні постійного контролю за дотриманням підлеглими поліцейськими, закріпленими за службовим автотранспортом належного ведення дорожньої документації, а також, за дотриманням транспортної дисципліни, нездійсненні щоквартального вивчення побутових умов підлеглих поліцейських, неналежному контролі за дотриманням порядку підготовки документів з грифом “Для службового користування”, а саме відомостей про безпосередні функції та завдання органів та підрозділів поліції, які здійснюють оперативно-розшукову діяльність (посадові інструкції заступника начальника управління - начальника № 3-го відділу (боротьби з торгівлею людьми) УМП ГУНП, начальника 4-го відділу (боротьби з сексуальною експлуатацією) УМП ГУНП, старшого оперуповноваженого 4-го відділу (боротьби з сексуальною експлуатацією) УМП ГУНП, оперуповноваженого 3-го відділу (боротьби з торгівлею людьми) УМП ГУНП), неналежному контролі за роботою особового складу, веденням працівниками управління справ контрольно-спостережного провадження та оперативного обліку, неналежного контролю за дотримання працівниками управління вимог чинного законодавства та нормативних актів, тобто вчинені в умовах воєнного стану дій несумісних з вимогами, що пред`являються до професійних та моральних якостей поліцейського та, як наслідок, підривають довіру до нього; як до носія влади та до поліції в цілому, застосувати до начальника управління міграційної поліції ГУНП полковника поліції ОСОБА_1 (0048888) дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.
29.02.2024 року Головним управлінням Національної поліції в Дніпропетровській області прийнято наказ № 229 о/с “По особовому складу” про звільнення за пунктом 6 частини 1 статті 77 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) полковника поліції ОСОБА_1 (0048888) начальника управління міграційної поліції, з 29 лютого 2024 року. Підстава: наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 20.02.2024 року №331к.
Не погодившись з притягненням до дисциплінарної відповідальності та з подальшим  звільненням зі служби, з прийнятими наказами, позивач звернувся до суду із цим позовом.
          Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд виходив з того, що позивачем допущений дисциплінарний проступок несумісний з подальшим несенням служби в органах поліції.
          Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
          Статтею 1 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.
          Згідно ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.
          Приписам ч.ч. 1, 2 ст. 19 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.          
          Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
          Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1 Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» (далі - Дисциплінарний статут Національної поліції України) службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
          Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.
          Відповідно до ст. 11 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
          За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.
          Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.
          Згідно ст. 12 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
          Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.
          Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.
          До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.
          Приписами ч.ч. 1-3, 7 ст. 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України встановлено, що у висновку за результатами службового розслідування зазначаються: 1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; 2) підстава для призначення службового розслідування; 3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; 4) пояснення поліцейського щодо обставин справи; 5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; 6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; 7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; 9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; 10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; 11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.
          Висновок підписується всіма членами дисциплінарної комісії, що проводила розслідування. Члени дисциплінарної комісії мають право на окрему думку, що викладається письмово і додається до висновку.          
          Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

          У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.
          Процедура проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування, визначена Порядком проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 року № 893 (далі - Порядок № 893).
          Згідно п. 1 розділу ІІ Порядку № 893, службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.          
          Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
          Відповідно до п. 1, 13 розділу V Порядку № 893, проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.
          Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інші особи можуть надавати усні чи письмові пояснення з приводу відомих їм відомостей про діяння, що стало підставою для призначення службового розслідування.
          Зі змісту зазначених правових приписів вбачається, що недотримання працівником Національної поліції службової дисципліни, неналежне виконання обов`язків поліцейського, має наслідком вчинення ним дисциплінарного проступку та можливості подальшого притягнення останнього до дисциплінарної відповідальності. При цьому, обставини дисциплінарного проступку мають встановлюватись під час службового розслідування.          
          В свою чергу, такий вид дисциплінарного стягнення як звільнення зі служби в поліції є найсуворішим. У цьому випадку, за правилами статті 19 Дисциплінарного статуту слід враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
          При оцінці, співмірності обраного керівником виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов`язків, рівень кваліфікації, наявність (відсутність) непогашених дисциплінарних стягнень на момент притягнення його до відповідальності за цим дисциплінарним проступком і, як підсумок, наявність (відсутність) причинного зв`язку із тим чи не сталася ця подія внаслідок особистої безвідповідальності, низьких ділових та моральних якостей позивача та його неналежного ставлення до службових обов`язків.
          Як свідчать матеріали справи підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності були висновки про    недотримання позивачем вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України “Про Національну поліцію”, пунктів 1, 6 частини 3 статті 1, пункту 7 частини 1 статті 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Присяги працівника поліції, частини 1 статті 38 та частини 1 статті 42 Закону України “Про запобігання корупції”, підпункту 3 пункту 6 розділу І, пунктів 9, 12 розділу III пункту 10 розділу VII Порядку використання і зберігання транспортних засобів Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.09.2017 № 757, абзаців 2, 3, 6 пункту 1 розділу II, абзацу 2 пункту 3 розділу V Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, абзацу 3 пункту 6 розділу І Інструкції про порядок ведення обліку, зберігання, використання і значення документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову інформацію, у Національній поліції, затвердженої наказом НП України від 26.01.2017 № 65, та підпункту 9 пункту 1 Переліку відомостей, що становлять службову інформацію в системі Національної поліції України, затвердженого наказом НП України від 12.10.2018 № 945, пунктів 3.13, 7.10 Порядку експлуатації службового автотранспорту ГУНП в Дніпропетровській області, затвердженого наказом ГУНП від 11.08.2021 № 1670, пунктів 4, 5 наказу ГУНП в Дніпропетровській області “Про закріплення та порядок використання, експлуатації і зберігання службових автомобілів в УМП ГУНП в Дніпропетровській області” від 27.10.2023 № 2183, підпункту 23 пункту 1 наказу ГУНП в Дніпропетровській області від 07.07.2020 № 1113, пунктів 2, 15, 19, 23 розділу II “Завдання та обов`язки” Посадової інструкції начальника управління міграційної поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, що виразилось у недотриманні під час виконання своїх службових повноважень вимог закону та загальновизнаних етичних норм поведінки, несумлінному, некомпетентному, нерезультативному і невідповідальному виконанні службових повноважень та професійних обов`язків, не організації щорічного поновлення наказів про призначення відповідальних за автотранспортну діяльність осіб та закріплення транспортних засобів за особовим складом, не фіксування виїзду та повернення службового транспортного засобу “Renault-Duster”, н.з. НОМЕР_1 (на синьому фоні), у дорожньому листі № 315 (на січень 2024 року), не проходженні передрейсових медичних оглядів (не менше трьох оглядів на тиждень перед виїздом і двох оглядів на тиждень в кінці зміни), нездійсненні постійного контролю за дотриманням підлеглими поліцейськими, закріпленими за службовим автотранспортом належного ведення дорожньої документації, а також, за дотриманням транспортної дисципліни, нездійсненні щоквартального вивчення побутових умов підлеглих поліцейських, неналежному контролі за дотриманням порядку підготовки документів з грифом “Для службового користування”, а саме відомостей про безпосередні функції та завдання органів та підрозділів поліції, які здійснюють оперативно-розшукову діяльність (посадові інструкції заступника начальника управління - начальника № 3-го відділу (боротьби з торгівлею людьми) УМП ГУНП, начальника 4-го відділу (боротьби з сексуальною експлуатацією) УМП ГУНП, старшого оперуповноваженого 4-го відділу (боротьби з сексуальною експлуатацією) УМП ГУНП, оперуповноваженого 3-го відділу (боротьби з торгівлею людьми) УМП ГУНП), неналежному контролі за роботою особового складу, веденням працівниками управління справ контрольно-спостережного провадження та оперативного обліку, неналежного контролю за дотримання працівниками управління вимог чинного законодавства та нормативних актів, тобто вчинені в умовах воєнного стану дій несумісних з вимогами, що пред`являються до професійних та моральних якостей поліцейського.
          В свою чергу, як видно зі змісту висновку службового розслідування від 29.03.2023 року, дисциплінарною комісією не встановлювалась наявність   обставин,   що пом`якшують   відповідальність поліцейського або службова характеристика позивача, яка в матеріалах дисциплінарної справи взагалі відсутня. Не встановлено обтяжуючих обставин дисциплінарного проступку.
          Так, відповідно до ч. 4 ст. 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України обставинами, що пом`якшують відповідальність поліцейського, є: 1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку; 2) попередня бездоганна поведінка; 3) високі показники виконання повноважень, наявність заохочень та державних нагород; 4) вжиття заходів щодо запобігання, відвернення або усунення негативних наслідків, які настали або можуть настати внаслідок вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування завданої шкоди; 5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність; 6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника.
          Як вбачається з наведеного висновку, станом на час проведення дисциплінарного провадження   позивач не мав діючих дисциплінарних стягнень.
          Керівну посаду в органах поліції позивач отримав внаслідок просування по службі.
          Колегія суддів апеляційного суду зазначає, що зайняття позивачем керівної посади не свідчить про обов`язковість застосування до нього одразу стягнення у вигляді звільнення зі служби, навпаки, Дисциплінарним статутом передбачена можливість звільнення з посади, з урахуванням можливості застосування до нього менш суворого виду стягнення.
          Вказані правові висновки також відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постановах від 10.09.2020 року по справі № 360/4790/19, від 04.03.2020 року у справі № 120/2732/19-а та від 01.04.2020 року в справі №806/647/15, що враховується судом апеляційної інстанції, відповідно до ч. 5   ст. 242 КАС України.
          Відтак, відповідачем не обґрунтовано необхідність застосування відносно позивача   найсуворішого дисциплінарного стягнення - звільнення зі служби, а також неможливість накласти одного з інших видів дисциплінарного стягнення, які наведені у статті 13 Дисциплінарного статуту.
          Крім того, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що 24.02.2022   Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022   введено воєнний стан на території України з 24.02.2022 строком на 30 діб. Строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався і триває до сьогодні.
          Так, розділом V Дисциплінарного статуту   Національної поліції України визначено особливості проведення службового розслідування в період дії воєнного стану.
Згідно зі статтею 29   розділу V Дисциплінарного статуту Національної поліції України, у разі встановлення за результатами службового розслідування в діях поліцейського дисциплінарного проступку видається письмовий наказ про застосування до нього одного з видів дисциплінарного стягнення з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
          Дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого - звільнення зі служби в поліції.
          Дисциплінарне стягнення у виді пониження у спеціальному званні на один ступінь не застосовується до поліцейських, які мають первинне спеціальне звання рядовий поліції.
          У разі притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського, який має дисциплінарне стягнення у виді пониження у спеціальному званні на один ступінь і вчинив новий дисциплінарний проступок, до нього знову може бути застосовано дисциплінарне стягнення у виді пониження у спеціальному званні на один ступінь.
          Дисциплінарні проступки такі, як перебування поліцейського на службі у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння, а також залишення місця несення служби без поважних причин, не можуть бути віднесені до незначних дисциплінарних проступків.
          У разі повторного вчинення дисциплінарного проступку поліцейським протягом строку дії дисциплінарного стягнення у виді зауваження за результатами службового розслідування дисциплінарне стягнення, що застосовується, повинно бути суворішим, ніж попереднє.
          У разі застосування до поліцейського інших заходів дисциплінарного впливу, не пов`язаних із застосуванням дисциплінарного стягнення, прямий керівник посадової особи, яка призначила службове розслідування, має право переглянути це рішення шляхом видання наказу про притягнення цього поліцейського до дисциплінарної відповідальності.
          Тобто дискреційні повноваження керівника, уповноваженого на застосування до поліцейського заходів дисциплінарного впливу, на час воєнного стану обмежені вказаною нормою права, яка визначає порядок накладення дисциплінарних стягнень від менш суворого до більш суворого виду дисциплінарного стягнення.
          Як вбачається з матеріалів справи, на час притягнення до дисциплінарної відповідальності у позивача не було діючих дисциплінарних стягнень і у відповідності до ст. 29 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, в разі встановлення у діях позивача складу дисциплінарного проступку, на нього мало би бути накладено дисциплінарне стягнення в порядку визначеному вказаною нормою з обґрунтуванням, на переконання колегії суддів, не можливості застосувати більш м`яких видів дисциплінарної відповідальності в послідовності визначеній даною нормою.
          Проте, в порушення вимог статті 29 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, до нього протиправно застосовано крайній захід дисциплінарного впливу звільнення зі служби в поліції.
          Застосовуючи вказані правові приписи, колегія суддів апеляційного суду також виходить з того, що суд діє згідно з презумпцією "Jura novit curia" ("суд знає закони"). Так, саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.
          Таким чином, проаналізувавши встановлені обставини справи у сукупності, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що спірні накази відповідача підлягають скасуванню, а останній підлягає поновленню на посаді, з якої був звільнений.
          Щодо дати, з якої позивача слід поновити на службі, колегія суддів зазначає таке.
          Відповідно до ч. 2 та 3 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію»    Днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення. День звільнення вважається останнім днем служби.
          Водночас, п. 2.27. Інструкції «Про  порядок  ведення трудових книжок працівників»   № 58 прямо вказує, що   днем звільнення вважається останній день роботи. Тому запис в трудовій книжці, а також наказ про припинення трудового договору, повинні вказувати на останній день роботи працівника, який одночасно є і днем звільнення.
          Як видно зі змісту спірних наказів, позивача звільнено зі служби з 29.02.2024. Як видно із  трудової книжки позивача, в ній  здійснено запис про звільнення ОСОБА_1 зі служби з 29.02.2024 року, тому в силу приписів ст. 77 ЗУ «Про Національну поліцію», 29.02.2024 є останнім днем служби позивача. 
          Відтак, позивач підлягає поновленню на роботі з 01.03.2024. 
          Що стосується розміру середнього заробітку, який підлягає стягненню за час вимушеного прогулу, то колегія суддів апеляційного суду зазначає наступне.
          Відповідно до ч.ч.1, 2   ст.235 КЗпП України   у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог   Закону України «Про запобігання корупції»   іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.
          При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.
          Згідно з ч.ч.1, 2 ст.94   Закону №580, поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання.
          Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.
          Критерії виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції України визначені Порядком та умовами виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, затвердженим   наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 р. №260   (далі за текстом   Порядок №260).
          Зазначені правові норми є нормами спеціального законодавства і підлягають застосуванню при визначенні порядку та умов грошового забезпечення працівників поліції.
          Пунктом 9 розділу І Порядку №260 визначено, що при виплаті поліцейським грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплат.
          Розрахунок середнього заробітку за час вимушеного прогулу, який підлягає стягненню на користь позивача має проводитись шляхом множення розміру середньоденного заробітку на кількість календарних днів (за період вимушеного прогулу).
          Відповідно до пункту 6 розділу ІІІ Порядку №260 поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у зв`язку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення.
          Підставою для нарахування та виплати грошового забезпечення є наказ керівника органу поліції про поновлення особи на службі або скасування наказу про його звільнення.
          Пунктом 9 розділу І Порядку № 260 встановлено, що при виплаті поліцейським грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата.
          Отже, зі змісту Порядку № 260, який є спеціальним для вирішення даних спірних правовідносин, слідує, що грошове забезпечення поліцейських обраховується та виплачується з розрахунку календарних днів відповідного місяця їх служби.
          Вказані правові висновки також відповідають правові позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 31.03.2020 року по справі   №440/1938/18, що враховується судом апеляційної інстанції, відповідно до ч. 5   ст. 242 КАС України.
          Так, відповідно до довідки №123 від 28.03.2024 розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 у місячному розмірі становить 15   660. 00 грн (станом на день звільнення 29.02.2024).
          Таким чином, розмір його середньоденного грошового забезпечення у лютому 2024 року становив 540 грн.
В свою чергу, кількість календарних днів з 01.03.2024 року по 13.05.2025 року становить 438 днів.
Відтак, сума грошового забезпечення позивача за час вимушеного прогулу, яка підлягає стягненню за рахунок відповідача складає 236 520 грн. (540 *438 календарних днів).
Таким чином, проаналізувавши встановлені обставини справи у сукупності, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволеню, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення адміністративного позову.
Стосовно розподілу судового збору колегія суддів зазначає, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільнені позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.
Оскільки позивач в цій справі звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання протиправними наказів про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, про реалізацію дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
З урахуванням предмету спору позивач звільнений від сплати судового збору за подання адміністративного позову та апеляційної скарги за вказані три вимоги, які є похідними одна від одної.
Таким чином, сплачений позивачем судовий збір до суду першої та апеляційної інстанції є фактично надміру/помилково сплаченим, та може бути повернутий позивачеві за його заявою на підставі ст. 7 ЗУ «Про судовий збір». 
Відповідно до п. 4 ч. 1   ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Керуючись ст. ст.        243, ст.        308, ст.        310, ст.        315, ст.        317, ст. 321, ст. 325 КАС України        суд, -
ПОСТАНОВИВ:
          Апеляційну скаргу ОСОБА_1 –        задовольнити частково.
          Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.11.2024 в адміністративній справі № 160/7968/24 – скасувати та прийняти нову постанову.
          Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково. 
          Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 20.02.2024 року №331 к “Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських УМП ГУНП” в частині накладення на начальника управління міграційної поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області,  полковника поліції ОСОБА_1 (0048888), дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.
          Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області “По особовому складу” № 229 о/с від 29.02.2024 року про звільнення зі служби в поліції полковника поліції ОСОБА_1 (0048888), начальника управління міграційної поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області з 29.02.2024 року за пунктом 6 частини 1 статті 77 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України).
          Поновити полковника поліції ОСОБА_1 на посаді начальника управління міграційної поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області з 01.03.2024 року.
          Стягнути з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток        за час вимушеного прогулу у розмірі 236 520 грн.
          В іншій частині в задоволенні позовних вимог – відмовити. 
Постанова суду в межах стягнення середнього заробітку  за один місяць підлягає негайному виконанню.
          Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених        ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
          Постанова в повному обсязі складена 14.05.2025.
   
Головуючий - суддя                                                                      О.О. Круговий 

                               суддя                                                                      А.В. Шлай 

                               суддя                                                                      Н.І. Малиш