ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"06" травня 2025 р.           Справа№ 910/15020/24
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Яценко О.В.
суддів:            Кравчука Г.А. 
          Хрипуна О.О. 

за участю секретаря судового засідання:           Антонюк А.С.  

за участю представників учасників справи відповідно до протоколу судового засідання від 06.05.2025

розглянувши у відкритому судовому засіданні 
апеляційну скаргу           Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроімпорт Азот»
на ухвалу          Господарського суду міста Києва від 10.03.2025
у справі          № 910/15020/24 (суддя Алєєва І.В.)
за позовом          Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроімпорт Азот»
до                    Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк»
про                    визнання права власності

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.03.2025 у справі № 910/15020/24 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроімпорт Азот» до Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» про визнання права власності залишено без розгляду.
Залишаючи позов без розгляду суд першої інстанції виходив з того, що у судові засідання 24.02.2025 та 10.03.2025 уповноважений представник позивача не з`явився, не зважаючи на те, що про дату, час та місце проведення засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить повідомлення про доставлення відповідних ухвал в електронний кабінет позивача, а відтак  позовна заява підлягає залишенню без розгляду на підставі ч. 4 ст. 202 та п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України, згідно з якою суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з`явився у судове засідання, або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою Товариство з обмеженою відповідальністю «Агроімпорт Азот» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.03.2025 у справі № 910/15020/24 та направити справу до Господарського суду міста Києва для продовження розгляду.
У апеляційній скарзі апелянт зазначив про те, що висновки суду, що викладені в оскаржуваній ухвалі не відповідають обставинам справи, а ухвала суду прийнята з порушенням процесуального законодавства.
У обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт послався на те, що:
- на судове засідання, що було призначено на 24.02.2025 позивачем направлялось електронними засобами клопотання про відкладення судового засідання через зайнятість представника позивача в іншому судовому засіданні з наданням підтверджуючих доказів,
- на судове засідання у справі, що призначено на 10.03.2025 представником позивача направлено до суду електронними засобами заяву про розгляд справи за відсутності позивача, що підтверджується заявою та підтвердженням реєстрації заяви;
- отже доводи суду першої інстанції про те, що уповноважений представник позивача двічі не з`явився на призначені судом судові засідання без поважних причин не відповідають обставинам справи;
- обов`язковою умовою залишення позову без розгляду є належне повідомлення позивача про дату, час та місце судового засідання у справі, проте позивач не був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, так як повідомлення про розгляд справи представника позивача не є належним повідомленням позивача в розумінні положень ст. 202 та 226 ГПК України;
- оскаржувана ухвала порушує право позивача на справедливий розгляд його справи, рівність учасників справи у питаннях здійснення процесуальних прав та обов`язків, що за своїми правовими наслідками та значенням є абсолютно неспівмірними із діями (бездіяльністю) позивача.
Відповідно до витягу протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 21.03.2025 справу № 910/15020/24 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Яценко О.В., судді Хрипун О.О., Тищенко О.В.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.03.2025 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроімпорт Азот» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.03.2025 у справі № 910/15020/24  залишено без руху на підставі ст. 174, ч. 2 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України; надано скаржнику десять днів з моменту отримання ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги.
04.02.2025 до суду від апелянта надійшло клопотання про усунення недоліків апеляційної скарги до якої додано докази сплати судового збору.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.04.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроімпорт Азот» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.03.2025 у справі № 910/15020/24, постановлено розгляд справи здійснювати у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, справу  призначено до розгляду на 29.04.2025 о 10 год. 50 хв., витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/15020/24.
15.04.2025 до суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач проти задоволення апеляційної скарги заперечив, пославшись на те, що:
- на судове засідання 26.02.2025 позивачем направлялось електронними засобами клопотання про відкладення судового засідання через зайнятість представника позивача в іншому судовому засіданні, проте належних доказів на підтвердження вказаних обставин до клопотання позивачем додано не було (в додатках до клопотання міститься лише копія ордеру та свідоцтва, жодних ухвал або повісток не додано, відсутні також посилання на номери справ та дати і час судових засідань);
- позивач стверджує, що на судове засідання у справі, що призначено на 10.03.2025 ним було направлено до суду електронними засобами заяву про розгляд справи за відсутності  позивача, проте вказане не відповідає дійсності, оскільки в призначений час для розгляду справи дана заява була відсутня в матеріалах справи, про що зазначалось в судовому засіданні (представник відповідача в судовому засіданні задавав уточнююче запитання чи не надходило від позивача заяв,  судом було проведено перевірку матеріалів справи та встановлено, що на час розгляду справи жодних заяв не надходило, відповідач також не отримував заяв позивача від 10.03.2025, копія вказаної заяви не додана до апеляційної скарги);
- вказане свідчить про те, що доводи суду про те, що уповноважений представник позивача двічі не з`явився на призначені судом судові засідання без поважних причин відповідають обставинам справи.
Розпорядженням в. о. керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 28.04.2025 № 09.1-08/1079/25 призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/15020/24 у зв`язку з перебуванням судді Тищенко О.В., яка входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, у відпустці з 28.04.2025 по 11.05.2025 включно.
Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.04.2025 справа № 910/15020/24 передана на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Яценко О.В., судді Хрипун О.О., Кравчук Г.А.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.04.2025 апеляційну скаргу  Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроімпорт Азот» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.03.2025 у справі № 910/15020/24  прийнято до свого провадження визначеною колегією суддів (головуючий суддя (суддя-доповідач) Яценко О.В., судді Хрипун О.О., Кравчук Г.А.), розгляд апеляційної скарги призначено на 06.05.2025 об 11 год. 30 хв. 
21.04.2025 до суду від відповідача, а 24.04.2025 - від позивача надішли заяви  про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. Ухвалами Північного апеляційного господарського суду від 28.04.2025 вказані заяви задоволено.
01.05.2025 до суду від відповідача надійшла заява, в якій відповідач, з посиланням на те, що його представник  з 05.05.2025 по 09.05.2025 буде перебувати у відпустці, тому не зможе прийняти участь в судовому засіданні, просить розгляд справи просимо провести без участі представника відповідача та зазначає, що підтримує відзив на апеляційну скаргу та просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги.
Станом на 06.05.2025 до Північного апеляційного господарського суду інших відзивів на апеляційну скаргу та клопотань від учасників справи не надходило.
Відповідачі   представників в судове засідання не направив.
Враховуючи належне повідомлення всіх учасників про час і місце судового розгляду апеляційної скарги, те, що апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції розглядається протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі, та те, що явка представників учасників судового процесу в судове засідання не визнана обов`язковою, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги у відсутність представника відповідача за наявними матеріалами апеляційного провадження.
У судовому засіданні представник позивача апеляційну скаргу підтримав  у повному обсязі та просив її задовольнити.
Згідно із ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з наступних підстав.

У грудні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Агроімпорт Азот» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк», у якому просило визнати за позивачем  право власності на право власності на транспортний засіб марки VOLKSWAGEN TOUAREG, VIN НОМЕР_1 , 2021 року випуску.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.12.2024 позовну заяву залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків та спосіб їх усунення.
11.12.2024 позивачем через відділ діловодства Господарського суду міста Києва було подано заяву про усунення недоліків, відповідно до якої, позивачем усунуто недоліки, зазначені в ухвалі Господарського суду міста Києва від 10.12.2024.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.12.2024, серед іншого, прийнято позову заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 27.01.2025 об 11:15 год.
02.01.2025 до суду від позивача, а 06.01.2025 - від відповідача надійшли заяви, в яких заявники просили надати їм можливість приймати участь в усіх судових засіданнях в режимі відеоконференції поза приміщенням суду з використанням власних технічних засобів за допомогою програмного забезпечення
Судове засідання призначене на 27.01.2025 не відбулось в зв`язку з перебуванням судді Алєєвої І.В. на лікарняному, з огляду на що ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.01.2025 наступне судове засідання призначено на 24.02.25  о 12:15 год.
Ухвалами Господарського суду міста Києва від 20.02.2025 відмовлено у задоволені заяв позивача та відповідача  про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, з посиланням на те, що:
- на даний час в Господарському суді міста Києва наявні лише дві зали судового засідання, обладнані технічними засобами для проведення судового засідання в режимі відеоконференції зі щільним графіком проведення таких судових засідань, а клопотання учасників процесу та ухвали інших судів про проведення судових засідань в режимі відеоконференції як в межах суду, так і поза межами суду надходять з усіх регіонів України;
- вказане свідчить про те, що станом на день розгляду справи у суду відсутня технічна можливість забезпечити проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та дотриманням при цьому вимог щодо інформаційної безпеки відео конференції.
24.02.2025 о 13:18:57 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшло клопотання  якому заявник, з посиланням:
- на неможливість прибути до суду на вказану дату представником позивача через зайнятість в інших судових засіданнях, просить  відкласти судове засідання на іншу дату;
- на те, що  позивач та його представник знаходяться в місті Полтаві, в цілях безпеки та з метою реалізації передбачених процесуальним законодавством прав, просить  надати дозвіл представнику позивача адвокату Корольову І.М. на участь в наступному судовому засіданні по справі в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів за допомогою програмного забезпечення «ВКЗ».
Зі змісту протоколу судового засідання від 24.02.2025 вбачається, що його судом було розпочато о 13:30:21, закінчено о 13:45:14.
В судове засідання 24.02.2025 представник відповідача надав усні пояснення по справі, представник позивача у судове засідання не з`явився.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.02.2025 продовжено строк підготовчого засідання, відкладено судове засідання на 10.03.2025 о 12:00 год., сторін повідомлено про те, що явка їх представників в судове засідання є обов`язковою.
Колегія суддів зауважує на тому, що зі змісту протоколу судового засідання від 24.02.2025  та ухвали від 24.02.2025 вбачається, що судом першої інстанції клопотання позивача про відкладення судового засідання та надання позивачу можливості прийняти участь в наступному судовому засіданні по справі в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів за допомогою програмного забезпечення «ВКЗ» судом не розглядалось.
04.03.2025 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшло клопотання, в  якому заявник просив засідання у справі № 910/15020/24 призначене на 10.03.2025 року о 12-00 годині а також всі наступні судові засідання по даній справі провести в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.03.2025 відмовлено у задоволені заяви відповідача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, з посиланням на те, що за змістом положень ч. ч. 1, 2 ст. 197 ГПК України учасники справи мають право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за умови наявності у суді відповідної технічної можливості, про яку суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі, крім випадків, коли явка цього учасника справи в судове засідання визнана судом обов`язковою та те, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.02.2025 повідомлено сторін, що явка їх представників в судове засідання є обов`язковою. 
В судове засідання 20.03.2025 представник відповідача з`явився надав, представник позивача представників не направив, до початку розгляду справи клопотання про розгляд справи за його відсутності не подав та про причини неявки суд не повідомив.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.03.2025 у справі № 910/15020/24 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроімпорт Азот» до Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» про визнання права власності залишено без розгляду на підставі ч. 4 ст. 202 та п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України, з чим  колегія суддів не може погодитись з огляду на таке.
Відповідно до ч. 4 ст. 202 ГПК України у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України, суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.
Питання процесуальних наслідків неявки позивача у судове засідання було предметом дослідження об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справах № 910/16978/19 та № 916/3616/15 постановами від 05.06.2020 та від 13.09.2019 у яких викладено наступну правову позицію:
- положення статей 202, 226 ГПК України не пов`язують можливість залишення позовної заяви без розгляду з необхідністю надання судом оцінки можливості вирішення спору за відсутності представника позивача, який не з`явився на виклик суду, не повідомив про причини неявки, був належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду. Наведене, однак, не стосується випадків, коли позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору. Тобто оцінка можливості вирішення спору по суті за відсутності представника позивача має обов`язково надаватись судами у разі, якщо позивач не з`явився на виклик суду, але звернувся із заявою про розгляд цієї справи за його відсутності;
- аналізуючи зміст наведених норм процесуального закону, об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду дійшла висновку, що обов`язковими умовами для застосування передбачених ч. 4 ст. 202, п. 4 ст. 226 ГПК України процесуальних наслідків неявки позивача у судове засідання є одночасно його належне повідомлення про час і місце судового засідання та відсутність заяви позивача про розгляд справи за його відсутності. Отже, правом на залишення позову без розгляду суд наділений у разі неявки належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не недійшла заява про розгляд справи за його відсутності і якщо його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи;
- при цьому у разі подання позивачем заяви про розгляд справи за його відсутності і якщо його нез`явлення перешкоджає розгляду справи, суд відповідно до вимог ст.ст. 120, 121 ГПК України може визнати явку позивача обов`язковою та викликати його у судове засідання;
-  отже, у випадку якщо позивач має намір взяти участь у судовому засіданні, однак не має можливості взяти участь у першому засіданні, він має повідомити суд про причини неявки і у випадку визнання таких причин поважними, суд може відкласти розгляд справи;
- що ч. 4 ст. 202, п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України не передбачають вимоги, що для залишення позову без розгляду позивач має не з`явитися у судове засідання саме у зв`язку з визнанням судом його явки обов`язковою та викликом до суду.
Отже неявка позивача (його представника) та неповідомлення про причини такої неявки є самостійною та достатньою підставою для залишення позову без розгляду, при цьому норми законодавства не передбачають необхідності у повторності або систематичності невчинення позивачем (його представником) таких дій.
Вказане підтверджується також і змістом частин 1, 2 статті 202 ГПК України, якими не передбачено такої підстави для відкладення судового засідання, як неявка представника позивача та неповідомлення ним поважних причин неявки.
З матеріалів справи слідує, що розгляд цієї справи № 910/15020/24 здійснюється судом за правилами загального позовного провадження, ухвалою від 30.01.2025 судове засідання призначено на 24.02.2025 о 12:15, а ухвалою від 24.02.2025 судове засідання відкладено на 10.03.2025 о 12:00 год.
Статтею 120 ГПК України передбачено, що:
- суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою (ч. 2);
- виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень (ч. 3);
- ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п`ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії. Цей термін може бути скорочений судом у випадку, коли цього вимагає терміновість вчинення відповідної процесуальної дії (огляд доказів, що швидко псуються, неможливість захисту прав особи у випадку зволікання тощо) (ч. 4);
- учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає (ч. 7).
Порядок вручення судових рішень встановлений ст. 242 ГПК України, згідно з якою в редакції на дату винесення цієї ухвали, днем вручення судового рішення, зокрема, є день вручення судового рішення під розписку, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення. Якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що його вручено й особі, яку він представляє.
Ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.01.2025 доставлено до електронного кабінету позивача 31.01.2025 о 01:35, а ухвалу від 24.02.2025 - 26.02.2025 о 18:00.
Вказаним спростовується твердження позивача про те, що він не був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, так як повідомлення про розгляд справи представника позивача не є належним повідомленням позивача в розумінні положень ст. 202 та 226 ГПК України;
Також безпідставними є твердження позивача про те, що на судове засідання у справі, що призначено на 10.03.2025 представником позивача направлено до суду електронними засобами заяву про розгляд справи за відсутності позивача, що підтверджується заявою та підтвердженням реєстрації заяви.
Колегія суддів зазначає про те, що вказані твердження спростовуються наявними в матеріалах справи доказами та відомостями, які містяться в КП «ДСС» якими підтверджено надходження відповідного клопотання до суду 10.03.2025 о 16:47, тобто після завершення відповідного судового засідання.  Додатковим доказом на підтвердження того, що вказане клопотання надійшло до суду після завершення судового засідання є те, що представником позивача електронний підпис на вказане клопотання накладено 10.03.2025 о 16:37:39.
Водночас слід зазначити про таке.
Аналіз положень ч. 4 ст. 202, п. 4 ч. 1 ст.226 ГПК   України свідчить про те, , що обов`язковими умовами для застосування передбачених вказаними нормами процесуальних наслідків неявки позивача у судове засідання є одночасно його належне повідомлення про час і місце судового засідання та відсутність заяви позивача про розгляд справи за його відсутності.
У разі відсутності у позивача наміру брати участь у судовому засіданні, статті  202,  226 ГПК  передбачають подання позивачем заяви про розгляд справи за його відсутності. Тобто право позивача як особи, яка подала позов та зацікавлена в його розгляді, не бути присутнім у судовому засіданні кореспондується з його обов`язком подати до суду відповідну заяву про розгляд справи за його відсутності (такий правовий висновок викладений у постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.06.2020 у справі №910/16978/19 та від 16.10.2020 у справі №910/8816/19, Верховного Суду від 25.11.2020 у справі №910/15226/19, від 09.11.2022 у справі №925/1376/21). На вказаний висновок посилався суд першої інстанції, залишаючи позов без розгляду.
Разом з тим, встановлені обставини справи не свідчать про відсутність у позивача наміру брати участь у її розгляді.
Так, представник позивача у клопотанні, яке надійшло до суду 24.02.2025 о 13:18:57 зазначав про неможливість прибути до суду на вказану дату представником позивача через зайнятість в інших судових засіданнях та, з огляду на вказане, просив  відкласти судове засідання на іншу дату, а  також двічі, у вказаному клопотанні та у заяві, яка надійшла до суду 02.01.2025, просив надати йому можливість приймати участь в усіх судових засіданнях в режимі відеоконференції поза приміщенням суду з використанням власних технічних засобів за допомогою програмного забезпечення
Колегія суддів враховує ту обставину, що суд першої інстанції з 02.01.2025 маючи заяву позивача про надання йому можливості приймати участь в усіх судових засіданнях в режимі відеоконференції поза приміщенням суду з використанням власних технічних засобів за допомогою програмного забезпечення, ухвалою від 30.01.2025 призначив судове засідання на 24.02.2025 без врахування вказаного клопотання, тобто без можливості провести у вказану дату судове засіданні в режимі відеоконференції.
В свою чергу, маючи станом на початок судового засідання  24.02.2025 клопотання позивача про надання дозволу йому представнику на участь в наступному судовому засіданні по справі в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів за допомогою програмного забезпечення «ВКЗ», суд вказане клопотання при відкладенні розгляду справи не врахував, таке клопотання не розглянув.
Таким чином, хоча позивач був повідомлений про час і місце судового засідання та від останнього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, рішення суду першої інстанції про залишення позову без розгляду було передчасним, оскільки із встановлених обставин вбачається наявність у позивача наміру брати участь у розгляді справи.
Колегія суддів вважає, що за вказаних обставин залишення позову без розгляду призведе до порушення права позивача на доступ до правосуддя.
Колегія суддів зазначає, що залишення без розгляду заяви позивача  про його участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, не повідомлення вчасно останнього про розгляд справи без застосування відеоконференції за результатом розгляду цієї заяви, фактично призвело до порушення порядку належного повідомлення про місце судового засідання, оскільки скаржник мав правомірні сподівання, що він зможе прийняти участь у судовому засіданні режимі відеоконференції поза межами приміщення суду (про що просив у заяві).
Вказане свідчить про те, що суд першої інстанції, порушивши норми процесуального права, не розглянув заяву позивача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, чим порушив вимоги ст. 197 ГПК України та принцип рівності сторін, що не можу вважатися належним повідомлення позивача про час та місце розгляду справи.
Аналогічні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 23.02.2023 у справі № 904/5816/20 та від 26.09.2023 у справі № 922/1163/22.
Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (далі - Конвенція), яка набрала чинності для України з 11.09.1997 визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.
Колегія суддів  звертає увагу на те, що право на доступ до суду є одним із аспектів права на суд згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції та повинно бути «практичним та ефективним», а не «теоретичним чи ілюзорним» (рішення ЄСПЛ від 04.12.1995 у справі «Беллє проти Франції»). Це міркування набуває особливої актуальності у контексті гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції, з огляду на почесне місце, яке в демократичному суспільстві посідає право на справедливий суд.
У рішенні від 13.01.2000 у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» та у рішенні від 28.10.1998 у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнано порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції.
Отже, виходячи з норм Конституції України, а також з норм міжнародного права, залишення  позовної заяви  з формальних підстав без розгляду унеможливило доступ позивача до правосуддя для повного захисту своїх прав та інтересів шляхом судового розгляду справи.
При цьому, хоча  позивач, відповідно до приписів чинного законодавства, не позбавлений права звернутися до суду з цим позовом повторно, вказане призведе до понесення ним додаткових витрат, що, за обставин, які викладені вище, не може бути визнано справедливим.
З огляду на вказані обставини, висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для залишення позову без розгляду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України, згідно з якою  суд залишає позов без розгляду, зокрема у випадку, якщо позивач (його представник) не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору, є передчасним.
Згідно з ч. 1 ст. 271 ГПК України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
За приписами ч. 3 ст. 271 ГПК України, у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.
Частиною 1 статті 277 ГПК України встановлено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:
1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;
4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Колегія суддів вважає, що при прийнятті оспореної ухвали судом першої інстанції мале місце неправильне застосування норм процесуального права, а відтак, ухвала Господарського суду міста Києва від 16.01.2024 у справі № 910/13267/23 підлягає скасуванню, а справа - передачі на розгляд до Господарського суду міста Києва.
Враховуючи вимоги, які викладені в апеляційній скарзі, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроімпорт Азот» підлягає задоволенню.
Оскільки у цьому випадку суд апеляційної інстанції не змінює та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється (ч. 14 ст. 129 ГПК України). 
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 129, 252, 263, 267-271, 273, 275, 276, 281-285, 287 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроімпорт Азот» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.01.2024 у справі № 910/13267/23 задовольнити.
2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.01.2024 у справі № 910/13267/23 скасувати.
3. Передати справу № 910/15020/24 на розгляд Господарського суду міста Києва.

Матеріали даної справи повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст судового рішення складено 06.05.2025. 

Головуючий суддя                                                            О.В. Яценко 

Судді                                                                                Г.А. Кравчук

                                                                                О.О. Хрипун