ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2025 року 
м. Київ

справа №320/8086/23
адміністративне провадження № К/990/1253/24  

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):
cудді-доповідача - Радишевської О.Р.,
суддів - Мацедонської В.Е., Смоковича М.І.,
розглянув як суд касаційної інстанції в попередньому судовому засіданні адміністративну справу № 320/8086/23
за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання протиправним і скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, провадження в якій відкрито,
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.11.2023, ухвалену у складі: судді-доповідача Беспалова О.О., суддів Парінова А.Б., Ключковича В.Ю.,
УСТАНОВИВ:
І. Суть спору
1.           ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції України в Київській області (далі - відповідач, ГУ НП у Київській області) з вимогами:
?          визнати протиправними та скасувати наказ ГУ НП у Київській області від 15.03.2023 №104 в частині пункту 1 про притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції заступника начальника сектору моніторингу Бучанського районного управління поліції ГУ НП у Київській області (далі - Бучанський РУП ГУ НП у Київській області) майора поліції ОСОБА_1 ;
?          визнати протиправним і скасувати наказ ГУ НП у Київській області від 15.03.2023 №58 о/с про звільнення зі служби в поліції майора поліції ОСОБА_1 , заступника начальника сектору моніторингу Бучанського РУП ГУ НП у Київській області;
?          поновити ОСОБА_1 на службі в Національній поліції в ГУ НП у Київській області на посаді заступника начальника сектору моніторингу Бучанського РУП ГУ НП в Київській області з 16.03.2023;
?          стягнути на користь ОСОБА_1 середнє грошове забезпечення за місяці вимушеного прогулу з 16.03.2023 по день винесення рішення суду про поновлення на службі в Національній поліції на посаді заступника начальника сектору моніторингу Бучанського РУП ГУ НП у Київській області.
2.          На обґрунтування позову позивач зазначив, що оскаржувані накази в частині накладення на нього дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції прийнято на підставі службового розслідування, яким не встановлено фактів протиправної поведінки під час виконання службових обов`язків. Позивач також зазначав, що відповідач обрав найсуворіший вид дисциплінарного стягнення, що є непропорційним тяжкості встановленого дисциплінарного проступку. 
ІІ. Установлені судами фактичні обставини справи
3.          Наказом ГУ НП у Київській області від 26.02.2021 № 65 ОСОБА_1 призначено на посаду заступника начальника сектору моніторингу Бучанського РУП ГУНП в Київській області.
4.          13.03.2023 до ГУ НП у Київській області надійшла доповідна записка начальника Управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП у Київській області щодо можливого порушення службової дисципліни керівництвом та окремими працівниками Бучанського РУП ГУНП у Київській області.
5.          Наказом ГУ НП у Київській області від 13.03.2023 №347 призначено службове розслідування за фактом можливого порушення службової дисципліни керівництвом та окремими працівниками Бучанського РУП ГУНП у Київській області.
6.          За результатами службового розслідування складено висновок від 14.03.2022, у якому зафіксовано, що ОСОБА_1 здійснював систематичні запити в  інформаційно-комунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (далі - «ІПНП») у розділі «Єдиний облік заяв і повідомлень» про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, які зареєстровані не за територією обслуговування Бучанського РУП ГУНП у Київській області. Так, у період з 01.02.2023 по 12.03.2023 ОСОБА_1 здійснював систематичні запити в «ІПНП» «Пошук аналітичний», вкладки «Єдиний облік» з кодом події « 123» - «Раптова смерть» та кодом підрозділу « 133001», що відноситься до Голосіївського УП ГУНП у місті Києві, і « 133010», що відноситься до Шевченківського УП ГУНП у місті Києві.
7.          Позивач також здійснював систематичні запити у системі «ІПНП» в розділі «Єдиний облік заяв і повідомлень», про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, які зареєстровані не за територією обслуговування Бучанського РУП ГУНП в Київській області. У період з 11.03.2023 10:00 по 11.03.2023 17:00 позивач здійснив 399 запитів в ІП «Пошук аналітичний», вкладки «Єдиний облік» з кодом події « 123» - «Раптова смерть» та кодом підрозділу « 0313001», що відноситься до Голосіївського УП ГУНП у місті Києві, і « 133010», що відноситься до Шевченківського  УП ГУНП у місті Києві.
8.          За висновком службового розслідування, вказані запити не були пов`язані з безпосереднім виконанням покладених на ОСОБА_1 службових обов`язків та стосувалися районів (території), на які не поширюється юрисдикція Бучанського РУП ГУНП у Київській області, що становить ризик порушення конфіденційності інформації, яка обробляється та зберігається в системі «ІПНП».
9.          Під час перевірки автоматизованого робочого місця ОСОБА_1 службовим розслідуванням було також виявлено можливість підключення до мережі «Інтернет» шляхом використання програмного забезпечення  «NetSetMan», а також виявлено встановлений інтернет-месенджер «Telegram», що є порушенням вимог підпункту 4,5 пункту 6 розділу VІ Положення про єдину цифрову відомчу телекомунікаційну мережу МВС, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17.02.2015 №169, у якому визначено, що користувачу автоматизованого робочого місця забороняється працювати під іншими адміністративними даними і адресами, здійснювати самостійні дії щодо зміни налаштувань програмного і апаратного забезпечення автоматизованого робочого місця користувача.
10.          На підставі висновку службового розслідування ГУ НП у Київській області прийнято наказ від 15.03.2023 №104 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Бучанського РУП ГУНП у Київській області», яким до начальника сектору моніторингу Бучанського РУП ГУНП у Київській області майора поліції ОСОБА_1 вирішено застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.
11.          Наказом ГУ НП у Київській області від 15.03.2023 №58 о/с «По особовому складу» майора поліції ОСОБА_1 , заступника начальника сектору моніторингу Бучанського РУП ГУНП в Київській області, звільнено зі служби в поліції згідно з пунктом 6 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію».
12.          Не погоджуючись з указаними наказами, позивач звернувся до суду.
ІІІ. Рішення судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їхнього ухвалення
13.          Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 06.07.2023 позов задоволено: 
-          визнано протиправним і скасовано пункт 1 наказу ГУ НП у Київській області №104 від 15.03.2023 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Бучанського РУП ГУНП у Київській області»;
-          визнано протиправним і скасовано наказ ГУ НП у Київській області №58 о/с від 15.03.2023;
-          поновлено ОСОБА_1 на службі в Національній поліції в ГУ НП у Київській області на посаді заступника начальника сектору моніторингу Бучанського районного управління поліції ГУ НП у Київській області з 16.03.2023;
-          стягнуто з ГУ НП у Київській області на користь ОСОБА_1 середньомісячне грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 16.03.2023 по 06.07.2023 у розмірі 82888,89 грн.
14.          Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.11.2023 рішення Київського окружного адміністративного суду від 06.07.2023 скасовано та ухвалено нове, яким у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
15.          Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що службовим розслідуванням не встановлено фактів, які б свідчили про порушення позивачем службової дисципліни. Зокрема, суд першої інстанції зазначив, що відповідач не надав доказів, які б свідчили про використання позивачем відомостей з інформаційних систем поліції в особистих цілях або ж їх розголошення. Також, суд першої інстанції не встановив заподіяння позивачем матеріальної шкоди будь-яким іншим особам. 
16.          Ухвалюючи протилежне рішення, суд апеляційної інстанції зазначив, що моніторинг в «ІПНП» «Пошук аналітичний» вкладці «Єдиний облік» з кодом події «123» - «Раптова смерть» та кодами підрозділу « 133001», « 133010», що розташовані на території інших районів та областей, не належить до посадових обов`язків ОСОБА_1 . Водночас поліцейським заборонено опрацювання інформації або здійснення пошукових запитів до інформаційних підсистем  системи «ІПНП», якщо це не пов`язано з безпосереднім виконанням покладених службових обов`язків, у тому числі на прохання сторонніх осіб, про що позивача письмово ознайомлено 12.03.2021.
17.          З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що в спірних правовідносинах мав місце факт порушення позивачем службової дисципліни.
18.          Суд апеляційної інстанції також відхилив аргументи позивача щодо непропорційності накладеного дисциплінарного стягнення, зазначивши, що обрання виду стягнення за дисциплінарний проступок перебуває у площині дискреційних повноважень суб`єкта його накладення. Застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.
IV. Провадження в суді касаційної інстанції
19.          09 січня 2024 року від позивача до Суду надійшла касаційна скарга, у якій позивач просив скасувати постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.11.2024 і залишити в силі рішення Київського окружного адміністративного суду від 06.07.2023.
20.          Ухвалою Верховного Суду від 29.01.2024 відкрито касаційне провадження за вказаною скаргою з підстави, передбаченої пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України.
21.          За доводами позивача, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, у подібних правовідносинах відсутній висновок щодо застосування статей 19 та 29 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут) під час застосування дисциплінарних стягнень.
22.          Позивач зазначає, що у мирний час порядок накладення дисциплінарних стягнень регулюється статтею 19 Дисциплінарного статуту, яке не встановлює вимог до черговості накладення дисциплінарних стягнень в розрізі їх суворості. Водночас під час дії воєнного стану дисциплінарні стягнення застосовуються з урахуванням особливостей, передбачених статтею 29 Дисциплінарного статуту. Суть цих особливостей полягає в тому, що дисциплінарні стягнення накладаються в порядку зростання від - менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого - звільнення зі служби в поліції.
23.          Посилаючись на введення в Україні з лютого 2022 року воєнного стану та вказані особливості застосування дисциплінарних стягнень, позивач уважає, що відповідач не міг накласти відразу найсуворіше стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, якщо попередньо до позивача не було застосовано всі інші менш суворі стягнення.
24.          Відповідач у відзиві на касаційну скаргу зазначив, що судом апеляційної інстанції повно та всебічно встановлено обставини, що мають значення для розгляду справи, і правильно застосовано норми матеріального права до спірних правовідносин, у зв`язку з чим підстав для скасування його рішення немає.
V. Джерела права 
25.          Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII).
26.          Статтею 3 Закону № 580-VIII (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.
27.          Відповідно до частини першої статті 18 Закону № 580-VIII поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.
28.          Згідно з частиною першою статті 19 Закону № 580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.
29.          Відповідно до частини другої статті 19 Закону № 580-VIII підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
30.          Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі - Дисциплінарний статут), який визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.
31.          Відповідно до частин першої та другої статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
32.          Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.
33.          Згідно з пунктами 1, 2, 4, 6, 8 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку.
34.          Частиною першою статті 11 Дисциплінарного статуту передбачено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
35.          Згідно зі статтею 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
36.          Частиною третьою статті 13 Дисциплінарного статуту передбачено, що до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.
37.          Відповідно до частин першої-четвертої статті 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.
38.          Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.
39.          Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
40.          Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
41.          Порядок застосування дисциплінарних стягнень визначено у статті 19 Дисциплінарного статуту, частиною третьої якої передбачено, що під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
42.          Обставинами, що обтяжують відповідальність поліцейського, є вчинення дисциплінарного проступку повторно до зняття в установленому порядку попереднього стягнення (пункт 2 частини шостої статті 19 Дисциплінарного статуту).
43.          Особливості проведення службового розслідування в період дії воєнного стану викладено у Розділі V Дисциплінарного статуту.
44.          Частиною першою статті 26 Дисциплінарного статуту передбачено, що у період дії воєнного стану службове розслідування проводиться з дотриманням вимог цього Статуту з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.
45.          Статтею 29 Дисциплінарного статуту урегульовано питання щодо особливостей застосування дисциплінарних стягнень у період дії воєнного стану, частиною першою якої визначено, що у разі встановлення за результатами службового розслідування в діях поліцейського дисциплінарного проступку видається письмовий наказ про застосування до нього одного з видів дисциплінарного стягнення з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
46.          Частиною другою статті 29 Дисциплінарного статуту передбачено, що дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого - звільнення зі служби в поліції.
47.          Пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
VI. Позиція Верховного Суду
48.          Спір у цій справі виник у зв`язку із застосуванням до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію».
49.          Підставою притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності стало вчинення ним дисциплінарного проступку, який полягає у порушенні пунктів 1, 2, 13 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту, пунктів 1, 2 частини першої статті 18, статей 25, 27 Закону України «Про Національну поліцію», Присяги працівника поліції, визначеної статтею 64 Закону України «Про Національну поліцію», а також Положення про інформаційно-комунікаційну систему «Інформаційний портал Національної поліції України», затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 03.08.2017 № 676, пункту 3 статті 21 Закону України «Про інформацію», статті 6 Закону України «Про захист інформації в інформаційно-комунікаційних системах», підпункту 1 пункту 4 розділу IX Методичних рекомендацій щодо порядку надання права доступу користувачам до інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України», затверджених наказом Національної поліції України 24.01.2020, підпункту 3 пункту 5 Порядку надання права доступу користувачам до інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України», затвердженого наказом Національної поліції України від 19.10 2018 №961.
50.          Суд апеляційної інстанції, приймаючи оскаржуване рішення, дійшов висновку про правомірність накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.
51.          Щодо доводів позивача про неправильне застосування судом апеляційної інстанції положень статей 19 і 29 Дисциплінарного статуту при накладенні та реалізації дисциплінарних стягнень у період дії воєнного стану, то Суд зазначає, що Верховний Суд у межах справи №420/14443/22 уже вирішував питання стосовно застосування вказаних норм у подібних правовідносинах.
52.          У постанові від 23.11.2023 у справі №420/14443/22 Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду зазначив, що, згідно з усталеною практикою Верховного Суду, обрання виду стягнення за дисциплінарний проступок перебуває у площині дискреційних повноважень суб`єкта його накладення. Застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень (постанови Верховного Суду від 01.04.2020 у справі № 806/647/15, від 21.01.2021 у справі № 826/4681/18, від 28.10.2021 у справі №520/1578/2020, від 09.02.2022 у справі № 160/12290/20 та ін.)
53.          Законом України «Про внесення змін до законів України «Про Національну поліцію» та «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» з метою оптимізації діяльності поліції, у тому числі під час дії воєнного стану» від 15.03.2022 № 2123-IX Дисциплінарний статут доповнено розділом V «Особливості проведення службового розслідування в період дії воєнного стану». Указані зміни набрали чинності 01.05.2022.
54.          Частиною першою статті 26 Дисциплінарного статуту визначено, що у період дії воєнного стану службове розслідування проводиться з дотриманням вимог цього Статуту з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.
55.          У разі встановлення за результатами службового розслідування в діях поліцейського дисциплінарного проступку видається письмовий наказ про застосування до нього одного з видів дисциплінарного стягнення з урахуванням особливостей, визначених цією статтею (частина перша статті 29 Дисциплінарного статуту).
56.          За змістом частини другої статті 29 Дисциплінарного статуту дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого - звільнення зі служби в поліції.
57.          Указаною нормою встановлено правило, відповідно до якого за вчинення поліцейським кожного наступного дисциплінарного проступку неможливо застосувати таке саме або менш суворе дисциплінарне стягнення, якщо це прямо не передбачено цією нормою.
58.          Іншими словами, згадана норма визначає, що дисциплінарне стягнення накладається в порядку зростання, а не застосовується послідовно, як помилково вважає позивач.
59.          Отже, повноваження керівника щодо обрання одного з видів дисциплінарного стягнення у період дії воєнного стану залишаються дискреційними, але з урахуванням особливостей його застосування, визначеного у статті 29 Дисциплінарного статуту, зокрема, з дотриманням порядку зростання.
60.          Беручи до уваги висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 23.11.2023 у справі №420/14443/22, доводи позивача про те, що в спірних правовідносинах відповідач не міг застосувати до нього відразу найсуворіше дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції ґрунтуються на неправильному застосуванні статей 19 і 29 Дисциплінарного статуту.
61.          Оцінюючи у межах доводів касаційної скарги висновки суду апеляційної інстанції щодо правомірності накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, Суд зазначає таке.
62.          У подібних правовідносинах Верховний Суд, аналізуючи норми законодавства, які регулюють особливості проходження служби в поліції, неодноразово висновував (зокрема, у постановах від 23.11.2023 у справі №420/14443/22, від 04.04.2025 у справі №380/546/23), що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки.
63.          Службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку та правил, що такими нормативними актами передбачені.
64.          Службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожного працівника поліції, зокрема, дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги, статутів і наказів начальників; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.
65.          Підставою для застосування до поліцейського дисциплінарних стягнень є вчинення дій, що порушують службову дисципліну. Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини працівника органів поліції, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого керівник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтувавши при цьому своє рішення у відповідному наказі, зокрема, в частині обрання виду стягнення серед установлених законом.
66.          Водночас адміністративний суд, у силу вимог частини третьої статті 2 КАС України, в порядку судового контролю за рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єктів владних повноважень повинен дослідити, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, розсудливо, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, пропорційно тощо.
67.          У постанові від 26.01.2022 у справі № 620/39721 Верховний Суд указав, що стосовно правової оцінки правильності й обґрунтованості рішення про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності, то вона повинна фокусуватися, насамперед, на такому:
-          чи прийнято рішення у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлений Конституцією та законами України;
-          чи дійсно у діянні особи є склад дисциплінарного порушення;
-          чи є встановлені законом підстави для застосування дисциплінарного стягнення;
-          чи є застосований вид стягнення пропорційним (співмірним) з учиненим діянням.
68.          Повертаючись до обставин справи, Суд зазначає, що службовим розслідуванням було встановлено, що ОСОБА_1 здійснював систематичні запити у системі «ІПНП» Єдиний облік заяв і повідомлень» про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, які зареєстровані не за територією обслуговування Бучанського РУП ГУНП у Київській області. Зокрема, у період з 01.02.2023 по 12.03.2023 ОСОБА_1 здійснював запити в ІП «Пошук аналітичний» у вкладці «Єдиний облік» з кодом події « 123» - «Раптова смерть» та кодом підрозділу « 133001», що відноситься до Голосіївського УП ГУНП у місті Києві, і « 133010», що відноситься до Шевченківського УП ГУНП у місті Києві. У період з 11.03.2023 10:00 по 11.03.2023 17:00 позивач здійснив 399 запитів в ІП «Пошук аналітичний» у вкладці «Єдиний облік» з кодом події « 123» - «Раптова смерть» та кодом підрозділу « 0313001», що відноситься до Голосіївського УП ГУНП у місті Києві, і « 133010», що відноситься до Шевченківського  УП ГУНП у місті Києві.
69.          За висновками службового розслідування указані запити не були пов`язані з виконанням покладених на ОСОБА_1 службових обов`язків та стосувалися районів (території), на які не поширюється юрисдикція Бучанського РУП ГУНП у Київській області. Під час службового розслідування на автоматизованому робочому місті позивача також було виявлено стороннє програмне забезпечення «NetSetMan» для зміни параметрів доступу до мережі «Інтеренті» і  встановлений інтернет-месенджер «Telegram».
70.          У касаційній скарзі позивач не заперечує і не спростовує обставин, установлених службовим розслідуванням. Водночас доводи касаційної скарги у цій частині зводяться до того, що інформація, отримана ним з інформаційних систем Національної поліції України, могла бути використана для виконання передбачених посадовою інструкцією обов`язків, а службовим розслідуванням не встановлено настання будь-яких негативних наслідків внаслідок отримання доступу до неї.
71.          У контексті таких доводів скаржника, Суд зазначає, що суд апеляційної інстанції під час розгляду справи дослідив зміст посадової інструкції заступника начальника сектору моніторингу Бучанського РУП ГУНП в Київській області й дійшов висновку, що запити (моніторинг) в інформаційних системах Національної поліції України за кодом події « 123» - «Раптова смерть» на території інших районів, областей до посадових обов`язків ОСОБА_1 не входить.
72.          Судом апеляційної інстанції також було встановлено, що позивач 12.03.2021 був ознайомлений з вимогами про нерозголошення персональних даних, зокрема з вимогами не опрацьовувати інформацію або пошукові запити до інформаційних підсистем «ІПНП», якщо це не пов`язано з безпосереднім виконанням покладених службових обов`язків, у тому числі на прохання сторонніх осіб, та не використовувати інформацію з системи «ІПНП» з приватною або будь-якою іншою метою, не пов`язаною з виконанням функціональних обов`язків.
73.          Щодо ненастання негативних наслідків, то Суд зауважує, що позивачем не спростовано використання інформаційно-комунікаційної системи «ІПНП» з метою, що не була пов`язана з виконанням службових обов`язків, а тому заподіяння шкоди певним охоронюваним законом правам чи інтересам не є обов`язковою умовою для застосування дисциплінарного стягнення.
74.          Отже, Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права судом апеляційної інстанції та погоджується з його висновками про необґрунтованість позовних вимог.
75.          Положеннями частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
76.          Відповідно до частини другої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
77.          Згідно з частиною першою статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
78.          Переглянувши оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції в межах заявлених вимог касаційної скарги, Суд уважає, що висновки суду апеляційної інстанції є правильними, обґрунтованими і такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим підстави для скасування чи зміни постанови суду апеляційної інстанції відсутні.
VII. Судові витрати
79.          Ураховуючи результат касаційного розгляду судові витрати не розподіляються.
80.          Керуючись статтями 3, 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Суд
ПОСТАНОВИВ:
81.          Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
82.          Постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.11.2023 залишити без змін. 
83.          Судові витрати не розподіляються.
84.          Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач:                                                                                О. Р. Радишевська
Судді:                                                                                                    В.Е. Мацедонська
                                                                                                    М.І. Смокович