УХВАЛА
про повернення касаційної скарги

28 травня 2025 року 
м. Київ 

справа № 380/2920/25
адміністративне провадження № К/990/22023/25  

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Кравчука В.М.,

перевіривши касаційну скаргу Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці
на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2025 року (суддя Братичак У.В.) та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16 квітня 2025 року (колегія у складі суддів Кузьмича С.М., Курильця А.Р., Мікули О.І.)
у справі № 380/2920/25
за позовом    фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 
до       Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці
про    визнання протиправною і скасування постанови, 

УСТАНОВИВ:

У лютому 2025 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду із позовною заявою до Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці (далі - відповідач, скаржник), в якій просив визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення від 14.11.2024 № 3Х/ЛВ/101024/26/15/07/3677706715-ФС.
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 19.02.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

Разом з тим, позивач звернувся до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони накладення арешту на поточні рахунки ФОП ОСОБА_1 , зупинення стягнення на підставі постанови Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення від 14.11.2024 № 3Х/ЛВ/101024/26/15/07/3677706715-ФС у виконавчому провадженні № 76945049 до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 380/2920/25.
В обґрунтування поданої заяви позивач посилався на те, що державним виконавцем Жовківського відділу державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 24.01.2025 відкрито виконавче провадження №76945049 з примусового виконання оскаржуваної у даній справі постанови та накладено арешт на грошові кошти в межах суми, що підлягає до стягнення за виконавчим документом. За таких обставин, з метою недопущення істотного ускладнення, ефективного захисту та поновлення порушених прав ФОП ОСОБА_1 просив суд вжити заходів забезпечення позову в заявлений ним спосіб.

Львівський окружний адміністративний суд ухвалою від 28.02.2025, залишеною без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16.04.2025, задовольнив зазначену заяву про забезпечення позову, вжив заходи забезпечення позову ФОП ОСОБА_1 шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні № 76945049 на підставі виконавчого документа - постанови Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці №3Х/ЛВ/101024/26/15/07/3677706715-ФС від 14.11.2024 - до набрання законної сили рішення суду у справі № 380/2920/25.

22.05.2025 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, в якій останнє з посиланням на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права просить скасувати ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 28.02.2025 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16.04.2025. 

При вирішенні питання про наявність підстав до відкриття касаційного провадження за означеною скаргою, Верховний Суд виходить з такого.

Згідно з ч. 1 ст. 13 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Статтею 328 КАС України передбачено право на касаційне оскарження.
Відповідно до ч. 1 вказаної статті Кодексу учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Частиною ж другою ст. 328 КАС України встановлено, що у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені у   пунктах 3,   4,   12,   13,   17,   20   частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Згідно з положеннями ч. 4 ст. 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині другій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Стаття 330 КАС України містить вимоги щодо форми та змісту касаційної скарги.
Так, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 330 КАС України у касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Цим же пунктом встановлено, що у разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене, зокрема, у частині другій статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі наводиться обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Отже зміст вказаних норм свідчить про те, що касаційна скарга повинна містити вказівки на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування, які, на думку скаржника, допущені судом (судами) при прийнятті рішення (рішень), а також аргументи в обґрунтування такої його позиції.

Перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що скаржник, вказуючи на застосування судами норм права без урахування висновків у подібних правовідносинах, викладених у ряді постанов Верховного Суду, визначає підставою касаційного оскарження ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову та постанови суду апеляційної інстанції із перегляду такої ухвали п. 1 ч. 4 ст. 328 зазначеного Кодексу. 
У контексті наведеного слід відзначити, що п. 1 ч. 4 ст. 328 КАС України застосовується у випадках оскарження судових рішень, вказаних у частині першій цієї ж статті Кодексу.
До того ж зміст касаційної скарги не містить вмотивованого обґрунтування, в чому саме полягало неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій тих чи інших норм матеріального права чи порушення ними процесуальних норм. Фактично ж доводи скарги зводяться до цитування норм чинного законодавства та окремих витягів із постанови Верховного Суду у поєднанні з незгодою із прийнятими у даній справі судовими рішенням 
Відтак касаційна скарга Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці не відповідає вищезазначеним процесуальним вимогам, а тому підлягає поверненню як така, що не містить підстав касаційного оскарження.

Згідно з п. 4 ч. 5 ст. 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Керуючись ст.ст. 328, 330, 332, 359 КАС України, Верховний Суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Повернути Західному міжрегіональному управлінню Державної служби з питань праці касаційну скаргу на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2025 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16 квітня 2025 року у справі № 380/2920/25.
2. Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не перешкоджає особі, яка її подала, реалізувати право на повторне звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
3. Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. 

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.

      Суддя-доповідач                                                                                          В.М. Кравчук