Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

       26 березня 2025 року                                          м. Рівне

       Справа № 570/5929/24
       Провадження № 33/4815/206/25

Суддя Рівненського апеляційного суду - Збитковська Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 – адвоката Мартинюка С.І. на постанову Рівненського районного суду Рівненської області від 07 січня 2025 року, - 
ВСТАНОВИЛА:
Постановою Рівненського районного суду Рівненської області від 07 січня 2025 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 40 800 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на п`ять років. 
З постанови суду слідує, що 29 жовтня 2024 року о 17 год. 25 хв. на 34 км. автодороги Городище-Рівне-Старокостянтинів водій  ОСОБА_1 повторно протягом року керував транспортним засобом Volkswagen «Transporter» д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи права керування транспортним засобом, чим порушив п.2.1А Правил дорожнього руху.
У поданій апеляційній скарзі та доповненнях до неї адвокат Мартинюк С.І. зазначає, що матеріали справи не містять даних про причини зупинки транспортного засобу  ОСОБА_1  з детальним описом підстав зупинки, авідповідь Територіального сервісного центру МВС №0741 від 05 грудня 2024 року спростовує наведені працівниками поліції у протоколі про адміністративне правопорушення обставини, оскільки  ОСОБА_1 отримував посвідчення водія серії НОМЕР_2 з правом керування транспортними засобами категорії «В», «С», яке дійсне до 03 липня 2063 року. 
Апелянт звертає увагу на те, що наявним у матеріалах справи відеозаписом працівниками поліції встановлено, що судовим рішенням від 13 лютого 2023 року  ОСОБА_1 було позбавлено права керувати транспортними засобами на один рік, однак матеріали справи цього судового рішення не містять. 
Просить оскаржувану постанову скасувати, провадження у справі закрити за відсутності події та складу адміністративного правопорушення, і поновити строк на апеляційне оскарження постанови, пропущений з поважних причин, оскільки повний текст оскаржуваного судового рішення було складено 17 січня 2025 року та оприлюднено у Єдиному державному реєстрі судових рішень 18 січня 2025 року. 
Розгляд апеляційної скарги просить провести за відсутності захисника-адвоката Мартинюка С.І. та ОСОБА_1 . 
Надавши оцінку доводам апелянта на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали адміністративної справи, вважаю, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, а апеляційна скарга - відхиленню. 
Згідно положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
За змістом ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
Згідно ч. 9 ст. 15 Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року N 3353-XII право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії.
Відповідно до п. 2 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 року № 340, особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії (далі - посвідчення водія), крім випадків встановлення особам тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.
Посвідчення водія є документом, що посвідчує особу та її спеціальний статус у частині підтвердження права його власника на керування транспортними засобами.
Особа має лише одне посвідчення водія, що підтверджує її право на керування транспортними засобами діючих категорій, зазначених у ньому.
Відповідно до положень п. 1.1 Правил дорожнього руху, ці Правила, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.
За п. 1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно п. 2.1 "а" ПДР, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, тягне за собою позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців. Керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч.ч. 2-4 ст. 126 КУпАП).
Згідно ч. 5 ст. 126 КУпАП, повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого. 
Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення ґрунтується на зібраних у справі доказах: даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №890082 від 29 жовтня 2024 року (а.с. 1), довідки старшого інспектора ВАП УПП в Рівненській області ДПП А.Брик (а.с. 2), витягом з Інформаційного порталу НПУ «Адмінпрактика» (а.с. 7), постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №755422 від 02 березня 2024 року, відеоматеріалами з нагрудних камер працівників поліції.
З довідки старшого інспектора ВАП УПП в Рівненській області ДПП Анни Брик слідує, що, відповідно до запиту ІПНП підсистеми «Адмінпрактика», відносно ОСОБА_1 винесено адміністративну постанову серії БАД №755422 від 02 березня 2024 року за ч. 2 ст. 126 КУпАП, оскільки останній керував транспортним засобом, не маючи права керування.
З наявної у матеріалах справи відповіді територіального сервісного центру №0741 РСЦ ГСЦ МВС в Рівненській, Волинській та Житомирській областях від 05 грудня 2024 року №31/35-0741-639-2024 на запит ОСОБА_1 вбачається, що у Єдиному державному реєстрі МВС станом на 04 грудня 2024 року містяться відомості про видачу 03 липня 2013 року на ім`я ОСОБА_1 посвідчення водія серії  НОМЕР_2 з правом керування транспортними засобами категорії «В», «С», яке дійсне до 03 липня 2063 року
Поряд з цим, згідно інформаційної бази даних «НАІС» станом на 04 грудня 2024 року, громадянинОСОБА_1  позбавлений права керування транспортними засобами (а.с. 25 зворотня сторона), і дане посвідчення водія має статус «ВИЛУЧЕНИЙ». 
З долученого до матеріалів справи відеозапису працівників поліції слідує, що в ході спілкування з ОСОБА_1 поліцейськими було встановлено, що судовим рішенням від 13 лютого 2023 року ОСОБА_1 позбавлено права керування транспортними засобами строком на один рік. При цьому, сам ОСОБА_1 підтвердив, що у нього дійсно було вилучено посвідчення водія. Також працівники поліції озвучили на відеозаписі, що ОСОБА_1 протягом року не отримував повторно посвідчення водія після їх вилучення, тобто, вказаний документ в ОСОБА_1 відсутній, оскільки він позбавлений права керування транспортними засобами до моменту отримання ним нового документу про право керування транспортними засобами відповідної категорії.
З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 жодним чином не спростував наведені працівниками поліції факти щодо вилучення посвідчення водія судовим рішенням та того, що він не отримував повторно такий документ.
З метою з`ясування наведених у відеозаписі обставин розгляд справи було відкладено на 26 березня 2025 року та надано захиснику час для ознайомлення із зазначеним відеозаписом через систему «Електронний суд».
Станом на дату ухвалення судового рішення доказів на спростування факту позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами строком на один рік та доказів повторного отримання ним посвідчення водія відповідної категорії апеляційному суду не надано. 
За наведених обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність у діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП. Стягнення, накладене суддею, є мінімальним стягненням, передбаченим санкцією ч. 5 ст.126 КУпАП.
Керуючись ст. 294 КУпАП, - 
П О С Т А Н О В И ЛА:
Поновити апелянту строк на апеляційне оскарження. 
Постанову Рівненського районного суду Рівненської області від 07 січня 2025 року відносно ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката Мартинюка С.І. – без задоволення. 
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

       Суддя Рівненського
апеляційного суду Т.І.Збитковська