ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/721/25	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №711/6321/24 Категорія: 304090000 	Позарецька С.М. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Фетісова Т. Л. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       08 квітня 2025 року                                                                                                    м. Черкаси   

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідач	Фетісова Т.Л. 	
судді секретар	Гончар Н.І., Сіренко Ю.В. Любченко Т.М.	

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу відповідача на рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 10.02.2025 (повний текст складено 03.03.2025, суддя в суді першої інстанції Позарецька С.М.) у цивільній справі за позовом ТОВ «Бізнес Позика» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 

в с т а н о в и в :

у вересні 2024 року ТОВ «Бізнес Позика» звернулося до суду з позовом, яким просило стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором № 473322-КС-001 про надання кредиту, у розмірі 101 755,43 грн, що складається з: 30 286,28 грн по тілу кредиту; 70 922,25 грн. по процентах; 546,90 грн за комісією, мотивуючи про те, що відповідач, як позичальник, не виконала належним чином свої зобов`язання по кредитному договору, внаслідок чого у неї перед кредитором утворилася заборгованість, про стягнення якої порушено питання в даній справі.
Рішенням Придніпровського районного суду міста Черкаси від 10.02.2025 позов у справі задоволено з посиланням на обґрунтованість доводів позивача про невиконання позичальником зобов`язань за кредитним договором.
Відповідач 12.03.2025 подала на вказане рішення суду першої інстанції апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору.
Вказує, що ухвалою Господарського суду Черкаської області від 26.12.2023 відкрито провадження у справі №925/1626/23 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_2 , отже мав місце мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника та в позивача відсутні підстави для нарахування відсотків за період з 26.12.2023 по 09.02.2024 (у сумі 27863,58 грн).
Скаржник зауважує, що розгляд всіх майнових спорів, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство, повинен відбуватися виключно господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство.
Згідно ухвали Господарського суду Черкаської області від 20.06.2024 у справі №925/1626/23 завершено процедуру погашення боргів у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_2 та вирішено вважати погашеними вимоги конкурсних кредиторів (їх правонаступників), які виникли до 26.12.2023, але не були заявлені в установлений Кодексом України з процедур банкрутства строк.
Заборгованість у даній справі виникла до порушення провадження у справі №925/1626/23 Господарського суду Черкаської області про неплатоспроможність боржника фізичної особи ОСОБА_2 , отже вона є погашеною в силу закону, що є підставою для закриття провадження у цій справі у зв`язку з відсутністю предмета спору.
Позивачем не надано суду доказів, які б підтверджували підписання відповідного Договору між сторонами у вигляді електронного документа із застосуванням електронного підпису.
Договір містить положення щодо необхідності сплачувати комісію за надання кредиту, тобто включає плату за послуги, пов`язані з отриманням кредиту, що є несправедливими умовами договору, в силу чого відповідні приписи є нікчемними.
У матеріалах справи відсутні докази того, що позичальник ознайомився та підписав Договір та Угоду, в яких детально роз`яснюється, що входить до послуг Банку за видачу кредиту у відповідній редакції.
Позивачем не надано доказів надання кредитних коштів, адже відповідна довідка не відповідає вимогам до первинних бухгалтерських документів.
Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.
Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим . Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
При розгляді справи встановлено, що 25.08.2023 між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та відповідачем ОСОБА_2 укладено договір № 473322-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, який підписаний у порядку, визначеному ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію».
Так, ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» 25.08.2023 направлено ОСОБА_2 пропозицію (оферту) укласти договір № 473322-КС-001 про надання кредиту. 25.08.2023 ОСОБА_2 прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору № 473322-КС-001 про надання кредиту, на умовах, визначених офертою.
ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» направлено ОСОБА_2 , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-6770, на номер телефону НОМЕР_1 , який зазначено ОСОБА_2 у своїй анкеті в особистому кабінеті, котрий останньою було введено/відправлено.
Отже, у цьому випадку мало місце укладання електронного правочину, який підписаний ОСОБА_2 за допомогою одноразового ідентифікатора, що є його безпосереднім підписом.
Таким чином, скріпивши договір підписами, у сторін виникли взаємні права та обов`язки.
Відповідно до п. 1 Кредитного договору кредитодавець надає позичальнику кредит у розмірі 31000 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити плату за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та правилами про надання грошових коштів у кредит.
Крім того, умовами кредитного договору передбачено, що кредит надається 25.08.2023 строком на 24 тижні, тобто до 09.02.2024.
Згідно з умовами договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить стандартна процентна ставка за кредит в день 2,00000000; знижена процентна ставка за кредитом в день - 1.15101613 фіксована. Загальний розмір наданого кредиту - 31000 грн. 00 коп., орієнтовна загальна вартість наданого кредиту становить 80 460,00 грн, орієнтовна реальна річна процентна ставка становить 9194,45 процентів, комісія за надання кредиту - 4 650,00 грн.
Як вбачається з довідки від 03.08.2024, ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» проведена успішно транзакція, а саме, - перераховано кошти 25.08.2023 у розмірі 31 000,00 грн на картковий рахунок №  НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_2 , відповідно до кредитного договору №473322-КС-001 від 25.08.2023 на зазначений картковий рахунок на ім`я ОСОБА_2 , що спростовує аргументи скаржника про недоведеність фактичного перерахунку їй коштів кредиту належними доказами, адже відповідна довідка дає можливість ідентифікувати як сторін платежу, так і його розміри та підстави проведення.
На виконання ухвали суду від 13.01.2025 АТ «Державний ощадний банк України» надано інформацію про рух коштів по банківському рахунку НОМЕР_3 (980), до якого емітовано банківську платіжку картку № НОМЕР_2 , відкритого на ім`я ОСОБА_2 .
Протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом, нараховуються на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно з графіком платежів (п. 2. кредитного договору). Крім того, пунктом 3 кредитного договору встановлений графік платежів, які має здійснювати позичальник для належного виконання умов кредитного договору.
Відповідно до п.4.2.3 договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі, передбачені договором до закінчення строку (терміну) дії договору.
Відповідно до п. 5. Правил, обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за користування кредитом за договором про надання кредиту здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом з урахуванням умов кредитного договору. Таким чином, проценти за користування кредитом щоденно нараховуються на неповернену суму кредиту, станом на початок доби, з першого дня перерахування суми кредиту позичальнику до закінчення терміну дії договору про надання кредиту (включно), тобто протягом всього строку кредитування.
Протягом строку (терміну) кредитування процентна ставка за кредитом (проценти за користування кредитом) нараховуються за ставкою вказаною у п.2.4 договору на залишок заборгованості по кредиту, наявної на початок календарного дня за період фактичного користування кредитом, в залежності від дотримання позичальником графіку платежів, що вказаний в п. 3.2.3 та додатку №1 до договору і розраховується в порядку, описаному у договорі. Сторони домовились, що у разі якщо повернення кредиту не здійснюється згідно погодженого графіку платежів що наведений в п.3.2.3 та додатку №1 до договору, у наслідок чого виникає прострочення по кредиту та строк дії цієї прострочки більше семи календарних днів то умови по нарахуванню процентів за користування кредитом за зниженою процентною ставкою втрачають чинність і до відносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за користування кредитом за стандартною процентною ставкою, що вказана в п.2.4 договору. При цьому, нарахування процентів за стандартною процентною ставкою починається з восьмого календарного дня, від дня простроченого платежу, передбаченого графіком платежів що вказаний в п.3.2.3 та додатку №1 до договору та до закінчення терміну дії договору (п. 3 договору).
З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позивачем ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» доведено факт укладення 25.08.2023 між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_2 кредитного договору № 473322-КС-001 від 25.08.2023, а також отримання відповідачем ОСОБА_2 коштів у позику 25.08.2023 в сумі 31 000,00 грн на підставі вказаного вище договору, що спростовує аргументи скаржника про протилежне.
ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» у повному обсязі виконало свої зобов`язання за кредитним договором № 473322-КС-001 від 25.08.2023, здійснивши переказ коштів відповідачу ОСОБА_2 , однак свої зобов`язання щодо їх повернення та сплати процентів за користування кредитними коштами остання не виконала. За весь час користування кредитними коштами, на виконання умов договору ОСОБА_2 здійснила часткову оплату на загальну суму 19 913,48 грн. 
Слід зазначити, що зі всіма умовами кредитування ОСОБА_2 була ознайомлена і прийняла умови кредитного договору № 473322-КС-001 від 25.08.2023. 
Після фактичного отримання кредитних коштів вона не відмовилася від договору і не повернула отримані у кредит грошові кошти, реалізувавши право на відмову від договору про споживчий кредиту згідно ст. 15 ЗУ «Про споживче кредитування». 
У зв`язку із вказаними обставинами, відповідач ОСОБА_2 має заборгованість за кредитним договором № 473322-КС-001 від 25.08.2023 в загальній сумі 101 755,43 грн, яка складається з: 30 286,28 грн по тілу кредиту; 70 922,25 грн по процентах; 546,90 грн за комісією, що обумовило звернення з цим позовом до суду.
Правовідносини між сторонами, які виникли на підставі вищенаведених фактичних обставин, регламентуються такими правовими нормами.
Згідно положень ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ст. 10561 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Як передбачено ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. 
Відповідно до положень ст.ст.526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установленні строки відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а згідно ст.629 ЦК України - договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Також статтею 204 ЦК України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Також апеляційний суд приймає до уваги, що у статті 3 ЗУ «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно ч.1 ст.13 ЗУ «Про споживче кредитування» договір був укладений у письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених ЗУ «Про електронну комерцію».
Верховний Суд у постанові у справі № 524/5556/19 від 12.01.2021 дійшов висновку: «Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і літер, або тільки цифр, або тільки літер, яку заявник отримує за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний позивачкою за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, тобто укладення між сторонами спірного правочину підтверджено належними та допустимими доказами». 
Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 732/670/19, від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 07.10.2020 у справі № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).
Відтак апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про доведеність факту укладення між сторонами кредитного договору від 25.08.2023 у електронній формі, що вбачається, зокрема, з самостійного ведення позичальником усіх своїх персональних даних при оформленні договору на веб-сайті позивача, а також отриманого у вигляді повідомлення електронного ключа, як сформованого електронною системою набору символів.
Отже аргументи скаржника про недоведеність підписання кредитного договору з боку позичальника свого підтвердження не знайшли.
Факт наявності між сторонами справи правовідносин відповідного змісту, що регламентуються чинним кредитним договором від 25.08.2023 підтверджується наявними у справі матеріалами та не спростовано при апеляційному перегляді.
Також відповідачем не спростовано розрахунки позивача у справі щодо наявної суми заборгованості по кредиту.
Так, матеріали справи свідчать про те, що грошові кошти у розмірі 31000 грн надавалися і отримані відповідачем ОСОБА_2 зі сплатою процентів (відсотків) за користування кредитом та комісії за послуги щодо оформлення кредиту. При укладенні договору позичальник була ознайомлена з орієнтованою вартістю кредиту та загальними витратами по ньому. Укладаючи договір, відповідач усвідомлювала та підтвердила, що умови договору для неї зрозумілі, відповідають її інтересам, є розумними та справедливими.
Як вірно зауважив суд першої інстанції, при добросовісному виконанні відповідачем договірних зобов`язань,  не настали б для неї негативні наслідки, пов`язані з простроченням виконання зобов`язань та зростанням суми заборгованості.
При укладенні кредитного договору ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» надало відповідачу у повному обсязі інформацію стосовно умов кредитування, зауважень при його укладенні позичальник не висловила. Крім того, і на час розгляду цієї справи відповідач не надала жодного належного та допустимого доказу на підтвердження повернення нею заборгованості за кредитним договором № 473322-КС-001 від 25.08.2023 у повному обсязі
Як уже зазначалось вище, відповідно до розрахунку, наданого позивачем, загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором № 473322-КС-001 від 25.08.2023 становить - 101 755,43 грн. Вказаний розрахунок є повним, чітким, об`єктивним та узгоджується з умовами кредитного договору та випискою по рахунку. 
При цьому, відповідачем не спростовано ні розмір заборгованості, ні порядок нарахування певних платежів.
Статтею 204 ЦК України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
На час розгляду справи кредитний договір, за яким відповідач отримала кредит, є чинним, недійсним у судовому порядку не визнавався, сума боргу по кредиту позичальником наданими доказами не спростовується. 
Відповідно до положень ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Враховуючи викладене вище правове регулювання та встановлені при розгляді цієї справи фактичні обставини, апеляційний суд приходить до висновку про те, що позивач належним чином обґрунтував наявність та розмір кредитної заборгованості, яка має бути стягнута з відповідача на його користь, про що вірно вказав і суд першої інстанції.
Апеляційні заперечення скаржника у справі стосовно правильності висновків суду першої інстанції обґрунтовуються, зокрема, посиланнями на наявність у господарському суді справи №925/1626/23 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_2 у межах розгляду якої мали вирішуватися вимоги про погашення заборгованості перед ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА», однак з такими аргументами погодитися не можна з урахуванням такого.
Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 26.12.2023 відкрито провадження у справі №925/1626/23 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_2 . 
Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 20.06.2024 завершено процедуру погашення боргів у справі №925/1626/23 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_2 ; закрито провадження у справі №925/1626/23; звільнено фізичну особу ОСОБА_2 від боргів, крім передбачених ч.2 ст.134 Кодексу України з процедур банкрутства (КУзПБ), і у зв`язку з цим вважається погашеними вимоги конкурсних кредиторів (їх правонаступників), які виникли до 26.12.2023 - дня відкриття провадження у справі №925/1626/23, але не були заявлені в установлений Кодексом України з процедур банкрутства строк до фізичної особи ОСОБА_2 або були відхилені господарським судом, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнані такими, що не підлягають виконанню. Крім того, у цій ухвалі зазначено, що судом 10.01.2024 прийнято заяву АТ «Акціонерний Комерційний банк «Конкорд» заяву від 19.12.2023 з грошовими вимогами до заявниці; суд визнав грошові вимоги АТ «Акціонерний Комерційний банк «Конкорд» до боржниці ОСОБА_2 в сумі 7042,44 грн; інших заяв кредиторів з грошовими вимогами до ОСОБА_2 по справі не надходило.
Вказані судові рішення набрали законної сили.
Відповідно до п.2 ч.1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.
Банкрутство - це визнана господарським судом неспроможність боржника відновити свою платоспроможність за допомогою процедури санації та реструктуризації і погасити встановлені у порядку, визначеному КУзПБ, грошові вимоги кредиторів інакше, ніж через застосування ліквідаційної процедури або процедури погашення боргів боржника.
Неплатоспроможність - неспроможність боржника виконати після настання встановленого строку грошові зобов`язання перед кредиторами не інакше, як через застосування процедур, передбачених КУзПБ.
Суб`єктом банкрутства (боржником) може бути юридична особа або фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, неспроможна виконати свої грошові зобов`язання, строк виконання яких настав.
Сторони у справі про банкрутство (неплатоспроможність) - конкурсні кредитори (голова комітету кредиторів), забезпечені кредитори, боржник (банкрут).
Конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника.
Поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство.
Забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника.
Як вірно вказав суд першої інстанції, у даному випадку відсутні підстави вважати, що позивач ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» відноситься до конкурсних кредиторів, який не скористався правом на пред`явлення вимог до боржника ОСОБА_2 у господарській справі №925/1626/23 і, відповідно, не можливо вважати заборгованість за кредитним договором від 25.08.2024 погашеною. 
Відповідач не довела суду про те, що нею у заяві від 30.11.2023, що подана до господарського суду, повідомлялося про заборгованість, що наявна у неї перед кредитором ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» за вказаним кредитним договором.
Крім того, як вбачається зі змісту позовної заяви ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» заборгованість у розмірі 101 755,43 грн. за кредитним договором від 25.08.2023 нарахована станом на 25.07.2024, тобто після відкриття провадження у господарській справі №925/1626/23 (ухвала суду від 26.12.2023), чого помилково не враховує в поданій апеляційній скарзі відповідач, тому наявності підстав для закриття провадження за таких обставин не доведено.
Не можна погодитися з доводами скаржника і про те, що у матеріалах справи відсутні докази того, що позичальник ознайомився та підписав Договір та Угоду, в яких детально роз`яснюється, що входить до послуг Банку за видачу кредиту у відповідній редакції, адже в даному випадку всі умови кредитування викладено в тексті кредитного договору від 25.08.2023, підписаному позичальником.
Апеляційний суд не погоджується з аргументами скаржника про те, що комісія за надання кредиту, передбачена умовами кредитного договору, не підлягає до стягнення з відповідача, як така, що ґрунтується на несправедливих умовах договору, адже з п.2.5 кредитного договору від 25.08.2023 вбачається, що комісію позичальник на користь кредитора сплачує за «надання кредиту», тобто вчинення ряду дій з оформлення кредитного договору та перерахунку позичальнику кредитних коштів, що цілком відповідає вимогам Закону України «Про споживче кредитування»
Згідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Отже рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 10.02.2025 у даній справі слід залишити без змін, а подану апеляційну скаргу - без задоволення.
На підставі положень ст.141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в апеляційному суді слід залишити за особою, яка подала апеляційну скаргу, так як рішення суду першої інстанції по суті вирішення позовних вимог змін не зазнало.
Керуючись ст. ст. 141, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, 

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу - відхилити.
Рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 10.02.2025 у даній справі - залишити без змін.
Судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в апеляційному суді скаржнику не відшкодовувати.
Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством. 
Повну постанову складено 09.04.2025.

Суддя-доповідач                 

Судді