П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

10 квітня 2025 р.	м. Одеса	Справа № 420/28542/24	

Перша інстанція: суддя Єфіменко К.С.,
повний текст судового рішення
складено 01.11.2024, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді –	Кравченка К.В.,	
судді –	Джабурія О.В.,	
судді –	Вербицької Н.В.,	

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2024 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:
У вересні 2024 року ОСОБА_1 (далі – позивач) звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі – відповідач, ГУ ПФУ), в якому просила: 
- визнати протиправною бездіяльність ГУ ПФУ щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті їй недоодержаних її батьком ОСОБА_2 у зв`язку зі смертю, сум пенсії за період з 01.04.2019 року по 31.08.2023 року у розмірі 192598,35 грн.; 
- зобов`язати ГУ ПФУ нарахувати та виплатити ОСОБА_1 суми пенсії, що підлягали виплаті ОСОБА_2 на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21.06.2023 року у справі №420/10632/23 за період з 01.04.2019 року по 31.08.2023 року у розмірі 192598,35 грн. та залишились недоодержаними у зв`язку із його смертю.
В обґрунтування позовних вимог було зазначено, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду було зобов`язано ГУ ПФУ перерахувати та виплачувати пенсію ОСОБА_2 , однак ОСОБА_2 помер. Позивач є донькою ОСОБА_2 та звернулась до відповідача із заявою в порядку ст.61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», однак листом відповідача їй було відмовлено.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 01.11.2024 року позов задоволено повністю.
Дану справу було розглянуто судом першої інстанції в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.
          З матеріалів справи вбачається та судом першої інстанції встановлено, що 21.06.2023 року рішенням Одеського окружного адміністративного суду у справі №420/10632/23 позов ОСОБА_2 до ГУ ПФУ про визнання неправомірною бездіяльності органу Пенсійного фонду України та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково, наступним чином:
- визнано протиправною бездіяльність ГУ ПФУ яка полягає у не проведенні перерахунку, нарахуванні та виплати пенсії ОСОБА_2 в розмірі який обчислено з грошового забезпечення визначеного ІНФОРМАЦІЯ_1 в довідці від 16.02.2023 року №ФП63336/1184 з 01.04.2019 року;
- зобов`язано ГУ ПФУ з 01.04.2019 року перерахувати та виплачувати пенсію ОСОБА_2 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 від 16.02.2023 року №ФП63336/1184, виданої станом на 01.04.2019 року, з урахуванням раніше виплачених сум.
24.07.2024 року рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21.06.2023 року справі №420/10632/23 набрало законної сили.
15.08.2023 року Одеським окружним адміністративним судом ОСОБА_2 у справі №420/10632/23 був виданий виконавчий лист про зобов`язання ГУ ПФУ з 01.04.2019 року перерахувати та виплачувати пенсію ОСОБА_2 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 від 16.02.2023 року №ФП63336/1184, виданої станом на 01.04.2019 року, з урахуванням раніше виплачених сум. 
09.11.2023 року ОСОБА_2 повторно звернувся до ГУ ПФУ із заявою про добровільне виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21.06.2023 року у справі №420/10632/23 в частині перерахунку та виплати йому пенсії на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 від 16.02.2023 року №ФП63336/1184, виданої станом на 01.04.2019 року, з урахуванням раніше виплачених сум.
23.11.2023 року ГУ ПФУ своїм листом №26540-25941/K-028-1600/23 підтвердило прийняття рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21.06.2023 року по справі №420/10632/23 до виконання та наявність заборгованості перед ОСОБА_2 з доплати пенсії за період з 01.04.2019 року по 31.08.2023 року у розмірі 192598,35 грн..
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 помер.
Станом на дату смерті ОСОБА_2 заборгованість перед ним з доплати пенсії за період з 01.04.2019 року по 31.08.2023 року у розмірі 192598,35 грн. з боку ГУ ПФУ на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21.06.2023 року по справі №420/10632/23 погашена не була.
Спадкоємцем ОСОБА_2 є його донька ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ; РПОКПП: НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ). Вказана обставина підтверджується: свідоцтвом про народження ОСОБА_1 від 29.06.1982 року серія НОМЕР_2 ; листом приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Пестеренко О.Л. від 31.07.2024 року №146/02-14.
На день смерті ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) ОСОБА_1 була єдиною особою, що проживала разом із ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 . Ці обставини підтверджуються витягом з Реєстру Одеської територіальної громади від 12.06.2024 року №2024/006884596; довідкою Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради від 12.04.2024 року №П1-80942-10/о; листом Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради від 21.03.2024 року №427ел/01-09, 435/01-09.
05.04.2024 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Нестеренко О.Л. після смерті ОСОБА_2 на підставі заяви ОСОБА_1 була заведена спадкова справа №8/2024. Ці обставини підтверджуються витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №76504432, виданим 04.04.2024 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Пестеренко О.Л.. 
22.04.2024 року ОСОБА_1 звернулася до ГУ ПФУ із заявою про виплату їй недоодержаних батьком - ОСОБА_2 за життя сум пенсії згідно рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21.06.2023 року справі №420/10632/23 у сумі 192598,35 грн.. 
24.04.2024 року заява ОСОБА_1 від 22.04.2024 року була отримана ГУ ПФУ.
08.05.2024 року представник ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в її інтересах із адвокатським запитом-вимогою №08/05/24/1 щодо падання інформації про розгляд заяви ОСОБА_1 від 22.04.2024 року.
14.05.2024 року листом ГУ ПФУ №10258-8669/K-02/8-1600/24 було повідомлено ОСОБА_1 про відмову у виплаті їй недоодержаних ОСОБА_2 за життя сум пенсії згідно рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21.06.2023 року справі №420/10632/23 у сумі 192598,35 грн. через брак коштів у Державному бюджеті України. Також ОСОБА_1 було повідомлено, що для отримання належних ОСОБА_2 пенсійних виплат, ОСОБА_1 необхідно на виконання ст.379 КАС України змінити стягувача у виконавчому документі, виданому на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21.06.2023 року справі №420/10632/23.
03.06.2024 року ОСОБА_1 звернулася до ГУ ПФУ із повторною заявою про належний розгляд її заяви від 22.04.2024 року та виплату їй недоодержаних ОСОБА_2 за життя сум пенсії згідно рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21.06.2023 року у справі №420/10632/23 у сумі 192598,35 грн..
13.06.2024 року листом ГУ ПФУ №11912-10552/K-02/8-1600/24 відповідач повідомив ОСОБА_1 про необхідність надання додаткових документів для розгляду заяви ОСОБА_1 від 22.04.2024 року.
04.07.2024 року ОСОБА_1 звернулася до ГУ ПФУ із повторними заявами про належний розгляд її заяви від 22.04.2024 року та виплату їй недоодержаних ОСОБА_2 за життя сум пенсії згідно рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21.06.2023 року у справі №420/10632/23 у сумі 192598,35 грн..
05.07.2024 року ОСОБА_1 звернулася до ГУ ПФУ із окремою заявою від 05.07.2024 року про виплату їй недоодержаних ОСОБА_2 за життя сум пенсії згідно рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21.06.2023 року у справі №420/10632/23 у сумі 192598,35 грн..
15.07.2024 року представник ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в її інтересах із адвокатським запитом-вимогою №15/07/24/1 щодо надання інформації про розгляд заяви ОСОБА_1 від 22.04.2024 року та окремої заяви ОСОБА_1 від 05.07.2024 року і про виплату ОСОБА_1 недоодержаних ОСОБА_2 за життя сум пенсій згідно рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21.06.2023 року справі №420/10632/23 у сумі 192598,35 грн..
09.08.2024 року представник ОСОБА_1 в її інтересах звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із заявою про заміну стягувача у виконавчому листі, виданому 15.08.2023 року Одеським окружним адміністративним судом ОСОБА_2 у справі №420/10632/23 про зобов`язання ГУ ПФУ з 01.04.2019 року перерахувати та виплачувати пенсію ОСОБА_2 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 від 16.02.2023 року №ФП63336/1184, виданої станом на 01.04.2019 року, з урахуванням раніше виплачених сум.
05.09.2024 року ухвалою Одеського окружного адміністративного суду у справі №420/10632/23 у задоволенні вищезазначеної заяви було відмовлено оскільки спірні відносини не допускають правонаступництва та окремо зазначено, що право ОСОБА_1 на виплату їй недоодержаних ОСОБА_2 за життя сум пенсії здійснюється не внаслідок спадкового правонаступництва а у спеціально визначений законом порядок.
Позивач вважає бездіяльність ГУ ПФУ щодо відмови у виплаті їй недоодержаних її батьком ОСОБА_2 у зв`язку зі смертю, сум пенсії за період з 01.04.2019 року по 31.08.2023 року у розмірі 192598,35 грн. протиправною.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на одержання сум пенсії, що підлягали виплаті її батьку ОСОБА_2 і які залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю. Позивач дотрималась умов, які визначені ст.61 Закону №2262-ХІІ та Порядком №3-1, відповідач діяв протиправно та усупереч приписам наведених норм законодавства.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Відповідно до ст.52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.
Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.
У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну.
У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.
Відповідно до ст.61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ (далі – Закон №2262-ХІІ) суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.
При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну.
Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.
У постанові Верховного Суду від 30.01.2020 року у справі №200/10269/19-а, сформульовано висновок про те, що у разі переходу до членів сім`ї спадкодавця належних останньому соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад. Фактично законом встановлено переважне право членів сім`ї померлого перед спадкоємцями останнього на отримання соціальних виплат, що належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя.
Такий висновок Верховного Суду стосується випадків, коли члени сім`ї пенсіонера або особа, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника, реалізувала своє право на неодержану пенсію, в порядку, встановленому ч.1 ст.52 Закону №1058-IV та ч.1 ст.61 Закону №2262-XII, шляхом звернення до територіального органу Пенсійного фонду не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера, проте не отримала таку виплату й оскаржує прийняте суб`єктом владних повноважень рішення з цього питання.
Таким чином, наведеними вище нормами законодавства запроваджено спеціальне правило, в силу якого недоодержані за життя суми пенсії пенсіонера з числа військовослужбовців не включається до складу спадщини і виплачуються: 1) членам сім`ї померлого пенсіонера, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника; 2) батькам померлого пенсіонера, дружині (чоловіку) померлого пенсіонера та членам сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, навіть якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.
Постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року №3-1 затверджено «Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»» (далі - Порядок №3-1).
Згідно п.4 Порядку №3-1 заява про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера подається членом його сім`ї до органів, що призначають пенсію, за місцем перебування на обліку померлого пенсіонера.
Статтею 1227 Цивільного кодексу України установлено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.
Отже, з наведених вище приписів чинного законодавства вбачається, що суми недоодержаної пенсії виплачуються членам сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника, а батьки і дружина (чоловік) мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Таке саме право мають також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті.
Таким чином, особа яка є членом його сім`ї померлого та проживала разом з померлим на момент його смерті має право на отримання суми заробітної плати, пенсії, інших соціальних виплат, які були недоодержані за життя пенсіонера та залишились невиплаченими на момент його смерті, при цьому таки виплати не включається до складу спадщини, а тому вказаній вище особі не обов`язково при цьому бути спадкоємцем.
Як наведено вище та вбачається з матеріалів справи, позивач є донькою померлого ОСОБА_2 , яка на момент смерті батька – ОСОБА_1 проживала з ним за одною адресою та неодноразово зверталася до відповідача за виплатою недоодержаної пенсії померлого батька, право на виплату якої він отримав за рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 21.06.2023 року у справі №420/10632/23. Перша така заява була подана позивачем до ГУ ПФУ до закінчення шестимісячного строку з дня смерті пенсіонера.
Таким чином, суд першої інстанції правильно відмітив, що позивач дотрималась умов, які визначені ст.61 Закону №2262-ХІІ та Порядком №3-1, а тому суд має право на одержання сум пенсії, що підлягали виплаті її батьку згідно судового рішення, і які залишилися недоодержаними ним у зв`язку з його смертю.
В апеляційній скарзі апелянт пов`язує свої дії з відсутністю коштів для виплати позивачу недоодержаної пенсії померлого батька та на те, що позивач не є стягувачем по справі №420/10632/23.
Колегія суддів не приймає до уваги доводи відповідача про те, що позивач не є стягувачем по справі №420/10632/23, оскільки, як вірно зазначив суд першої інстанції, правовідносини щодо виплати суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, є відмінними від правовідносин, які виникають у ході виконання судових рішень.
Також колегія суддів вважає, що обставини щодо недостатності фінансових ресурсів для виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21.06.2023 року у справі №420/10632/23, на які посилається апелянт, не є достатньою правовою підставою для невиконання ГУ ПФУ, який є суб`єктом владних повноважень, покладених на нього обов`язків.
За таких обставин, колегія суддів вважає позовні вимоги обґрунтованими, а дії відповідача щодо відмови позивачу у виплаті суми недоодержаної пенсії її батька, протиправними та такими, що суперечать приписам вищенаведених норм законодавства.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції колегія суддів не вбачає, а доводи апеляційної скарги вважає такими, що висновків суду не спростовують.
Керуючись ст.311, ст.315, ст.316, ст.321, ст.322, ст.325, ст.328 КАС України, апеляційний суд, –

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області – залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2024 року - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення з підстав, передбачених ст.328 КАС України.

Суддя-доповідач 		К.В. Кравченко	
Судді	  	О.В. Джабурія    Н.В. Вербицька