КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

справа № 757/41757/23-ц                                                                          Головуючий у суді І інстанції: Ільєва Т.Г.
провадження №22-ц/824/7073/2025                                                   Головуючий у суді ІІ інстанції: Сушко Л.П.
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
21 травня 2025 року                                                                                         м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:
Головуючого судді: Сушко Л.П.,
суддів: Приходька К.П., Желепи О.В.,
секретар судового засідання: Дуб С.І., 
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Київського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Універсал Банк» на рішення Печерського районного суду м. Києва від 09 грудня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Універсал Банк» про захист прав споживачів та зобов`язання вчинити дії,
 
ВСТАНОВИВ:
 
01 листопада 2023 року до Печерського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Універсал Банк» про захист прав споживачів та зобов`язання вчинити дії.
Позовні вимоги обгрунтовані тим, що між АТ «Універсал Банк» та нею, 01 березня 2019 року укладено кредитний договір шляхом підписання Анкети-заяви до договору про надання банківських послуг. Відповідно до умов АТ «Універсал Банк» відкрило позивачу за зустрічним позовом поточний рахунок у гривні та надало кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок у розмірі 110 000 гривень.
18 листопада 2021 року мало місце істотне порушення банком вимог Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» та умов укладеного між сторонами договору, оскільки є факт здійснення операцій за кредитним рахунком особи, які нею не замовлялися та не оформлялися, тому просила суд зобов`язати АТ «Універсал Банк» припинити незаконне нарахування ОСОБА_1 заборгованості за картковим рахунком № НОМЕР_1 відкритим на ім`я ОСОБА_1 , за користування використаним кредитним лімітом, що утворилась внаслідок проведення операцій (транзакцій) 18 листопада 2021 року. Також просила зобов`язати АТ «Універсал Банк» відновити залишок коштів на рахунок № НОМЕР_1 , відкритому на ім`я ОСОБА_1 , до того стану в якому він був перед виконанням фінансових операцій 18 листопада 2021 року, тобто станом на 17 листопада 2021 року.
Окрім цього, вказані дії відповідача завдали позивачу моральної шкоди, яку остання оцінює у 50 000 грн. та відповідно просила стягнути з відповідача таку шкоду.
Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 09 грудня 2024 року позов задоволено частково.
Зобов`язано Акціонерне товариство «Універсал Банк» припинити незаконне нарахування ОСОБА_1  заборгованості за картковим рахунком № НОМЕР_1 , відкритого на ім`я ОСОБА_1 , за користування використаним кредитним лімітом, що утворився внаслідок проведення операцій (транзакцій) 18 листопада 2021 року.
Зобов`язано Акціонерне товариство «Універсал Банк» відновити залишок коштів на рахунку № НОМЕР_1 , відкритого на ім`я ОСОБА_1 , до того стану в якому він був перед виконанням фінансових операцій 18 листопада 2021 року, тобто станом на 17 листопада 2021 року.
Стягнуто з Акціонерного товариства «Універсал Банк» на користь ОСОБА_1  грошові кошти в рахунок відшкодування моральної шкоди, внаслідок неправомірних дій з Акціонерного товариства «Універсал Банк», що порушили її права, як споживача фінансових послуг, в розмірі 6000 грн.
Стягнуто з Акціонерного товариства «Універсал Банк» на користь ОСОБА_1  судовий збір у розмірі 2276 грн 03 коп..
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з вказаним судовим рішенням, Македон О.А., який діє в інтересах Акціонерного товариства «Універсал Банк» подав апеляційну скаргу, в якій просив його скасувати та ухвалити нове, яким відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог. Судові витрати просив покласти на ОСОБА_1 ..
Доводи апеляційної скарги обгрунтовані тим, що відповідачем до суду першої інстанції були надані деталізовані відомості по кожній операції, де зазначається метод проведення такої операції. Крім цього, надавалась довідка про здійснення входів до мобільного застосунку «Monobank», шляхом успішного введення ПІН-коду. Однак зазначені докази не були належним чином досліджені судом першої інстанції.
Враховуючи те, що входи до мобільного застосунку Monobank» були здійснені шляхом успішного введення ПІН-коду від нього, а також беручи до уваги те, що проведенню кожній спірній операції передувало додаткове її підтвердження за технологією 3D-Sеcure (що є найбезпечнішою у світі) у Банку не було сумніву відносно того, що Клієнтка діяла від свого імені та власних інтересах. 
Тому, на переконання представника апелянта, є всі підстави вважати, що Клієнтка своїми діями сприяла втраті інформації, яка дала змогу Банку ініціювати платіжні операції від її імені, зокрема, шляхом неналежного зберігання ПІН-коду доступу від мобільного застосунку.
21 березня 2025 року до Київського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від представника ОСОБА_1 - адвоката Петришака А.Я., просив апеляційну скаргу залишити без задоволення.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Вирішуючи даний спір та задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції обгрунтовував свої висновки тим, що враховуючи, що ОСОБА_1 заперечує факт передачі третім особам ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції та зняття нею грошових коштів в розмірі 110 000,00 грн., а будь-яких достатніх та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 своїми діями чи бездіяльністю сприяла незаконному використанню інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, здійснені по її рахунку 18.11.2021 з боку АТ «Універсал Банк» до суду не надано, як і не доведено факт особистого ініціювання ОСОБА_1 спірних фінансових операцій, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 слід задовольнити, зобов`язавши АТ «Універсал Банк» припинити незаконне нарахування ОСОБА_1 заборгованості за картковим рахунком № НОМЕР_1 , відкритим на ім`я ОСОБА_1 , за користування використаним кредитним лімітом, що утворився внаслідок проведення операцій (транзакцій) 18 листопада 2021 року та відновити залишок коштів на рахунку № НОМЕР_1 , відкритому на ім`я ОСОБА_1 , до того стану, в якому він був перед виконанням фінансових операцій 18 листопада 2021 року, тобто станом на 17 листопада 2021 року.
Вирішуючи питання щодо відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції обгрунтовував свої висновки тим, що суд першої інстанції врахувавши глибину фізичних та душевних страждань, завданих ОСОБА_1 , наявність перешкод у реалізації своїх життєвих планів, а також вимоги розумності та справедливості суд першої інстанції прийшов до висновку, що підлягає стягненню на користь позивача моральної шкоди у розмірі 6000 грн.
Однак такі висновки суду не відповідають обставинам справи та вимогам закону.
Відповідно до ч.ч.1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Встановлено, що між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 , 01 березня 2019 року укладено кредитний договір шляхом підписання Анкети-заяви до договору про надання банківських послуг. Відповідно до умов надання банківських послуг АТ «Універсал Банк» відкрило ОСОБА_1 поточний рахунок у гривні та надав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок у розмірі 110 000,00 грн.
У заяві зазначено, що ОСОБА_1 згодна з тим, що ця заява разом із Умовами і Правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилася та погодилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які надані їй для ознайомлення.
На підтвердження факту укладення кредитного договору АТ «Універсал Банк» надало до суду копію анкети-заяви до договору про надання банківських послуг.
Позивач у позовній заяві зазначає, що 18 листопада 2021 року, в період з 19 год. 37 хв. до 20 год. 18 хв. за картковим рахунком відкритий на її ім`я відбулись фінансові операції на суму 110 000 грн. Зазначені події відбулись внаслідок крадіжки у ОСОБА_1 мобільного телефону, на якому був встановлений мобільний додаток дистанційного керування банківським рахунком «Monobank» та подальшого несанкціонованого використання з боку зловмисників цього мобільного додатку для проведення відповідних фінансових операцій.
ОСОБА_1 18 листопада 2021 року звернулась до Обухівського РУП ГУНП в Київській області з заявою про вчинення кримінального правопорушення, в якій остання повідомила, що о 14 год. 30 хв. 18 листопада 2021 року, на ярмарку по вул. Юрківській Подільського району у м. Києві невстановлена особа таємно викрала її майно, а саме: мобільний телефон Айфон 11.
Крім того, ОСОБА_1 18 листопада 2021 року о 17 год. 12 хв. та повторно о 21 год. 39 хв. звернулась до Обухівського РУП ГУНП в Київській області з заявою про вчинення кримінального правопорушення, в якій остання повідомила, що приблизно о 19 год. 30 хв. 18 листопада 2021 року невстановлена особа, за допомогою викраденого мобільного телефону, який був викрадений о 14:30 год. 18 листопада 2021 року на ярмарку по вул. Юрківській Подільського району у м. Києві, заволоділа грошовими коштами Відповідача.
За вказаним фактами Обухівським РУП ГУНП в Київській області відкриті кримінальні провадження № 12021116230000696 від 19 листопада 2021 року та № 12021116230000695 від 19 листопада 2021 року.
Того ж дня, 18 листопада 2021 року о 21 год. 14 хв. ОСОБА_1 повідомила про вказані події АТ «Універсал Банк» та о 21 год. 15 хв. оператором АТ «Універсал Банк» заблоковано картку позивачки з метою безпеки.
Отже відповідно до позовних вимог спірні правовідносини виникли з того приводу, що АТ «Універсал Банк», порушуючи норми законодавства, не провів належного захисту і збереження коштів позивача, не застосував посилену автентифікацію платіжних операцій та не сприяв платнику в поверненні коштів за неналежними (несанкціонованими) платіжними операціями.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.
Відповідно до частин 1-3 статті 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.
Відповідно до частин 1-3 статті 1068 ЦК України банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов`язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом. Банк зобов`язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.
Відповідно до ст. 1071 ЦК України банк може списати грошові кошти з рахунку клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом чи договором між банком і клієнтом, або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку.
Відповідно до ст. 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.
Банк має право надавати платіжні послуги відповідно до Закону України «Про платіжні послуги» з урахуванням вимог цього Закону та нормативно-правових актів Національного банку України, що регулюють діяльність банків.
Відповідно до пунктів 2-5 частини 20 статті 38 Закону України «Про платіжні послуги» користувач, якому наданий електронний платіжний засіб, зобов`язаний: зберігати та використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства та умов договору, укладеного з емітентом; не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це права; не повідомляти та іншим чином не розголошувати індивідуальну облікову інформацію та/або іншу інформацію, що дає змогу ініціювати; негайно після того, як така інформація стала йому відома, повідомити емітента у спосіб та каналами зв`язку, передбаченими договором між емітентом та платником, про факт втрати електронного платіжного засобу та/або факт втрати індивідуальної облікової інформації.
Відповідно до ч.ч. 1, 3, 5 ст. 87 Закону України «Про платіжні послуги» платник несе відповідальність перед надавачем платіжних послуг, що його обслуговує, відповідно до умов укладеного між ними договору про надання платіжних послуг.
Платник зобов`язаний відшкодувати шкоду, заподіяну надавачу платіжних послуг, що його обслуговує, внаслідок недотримання цим платником вимог щодо захисту інформації і здійснення неправомірних дій з компонентами платіжної інфраструктури (у тому числі платіжними інструментами, обладнанням, програмним забезпеченням). У разі недотримання користувачем зазначених вимог надавач платіжних послуг, що обслуговує платника, звільняється від відповідальності перед платником за виконання платіжних операцій.
До моменту повідомлення емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації відповідно до статті 38 цього Закону ризик збитків від виконання неналежних платіжних операцій та відповідальність за них покладаються на платника. З моменту повідомлення платником емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації ризик збитків від виконання неакцептованих/неналежних платіжних операцій та відповідальність покладаються на емітента. Момент, з якого настає відповідальність емітента, має бути чітко визначений умовами договору, укладеного між користувачем та емітентом.
Відповідно до п. 14.12 ст. 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» користувач зобов`язаний використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це права або повноважень. Використання електронного платіжного засобу за довіреністю не допускається, крім випадку емісії додаткового електронного платіжного засобу для довіреної особи.
Відповідно до п. 14.16 ст. 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу зобов`язаний негайно повідомити банк у спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк. Втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення держателем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом, неправомірне заволодіння та/або використання електронного платіжного засобу чи його реквізитів.
Відповідно до пунктів 6.7, 6.8 Положення про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 30 квітня 2010 року №223, банк у разі здійснення недозволеної або некоректно виконаної платіжної операції, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися або які були виконані некоректно, негайно відшкодовує платнику суму такої операції та, за необхідності, відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції.
Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.
Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до частини першої ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. 
Відповідно до частини другої статті 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Встановлено, що позивачка звернулася на гарячу лінію monobank (АТ «Універсал Банк») 18 листопада 2021 року о 21 год. 14 хв., а оскаржувані операції були здійснені у проміжок часу з 19 год 37 хв. по 20 год. 18 хв., та повідомила представнику Банку про втрату телефону, на якому був встановлений мобільний застосунок «monobank», та що там списані кошти.
О 21 год. 15 хв. оператором АТ «Універсал Банк» заблоковано картку позивачки з метою безпеки.
Отже позивачки повідомила представників АТ «Універсал Банк» про здійснені фінансові операції вже після оскаржуваних операції щодо списання коштів з її карткового рахунку.
Також встановлено, що вказані операції були проведені за допомогою технології 3D-Secure, підтверджені в застосунку «monobank». 
3D-Secure - це сучасна технологія, розроблена міжнародними платіжними системами Visa (Verified by Visa) і Mastercard (Mastercard SecureCode) для ідентифікації держателя картки, який здійснює операцію, і максимально знизити ризик шахрайства по картці.
Для власника картки банку, що підтримує 3D-Secure, в процесі оплати онлайн до раніше необхідної інформації додається додатковий запит на підтвердження використання картки. Зазвичай держателю картки потрібно ввести код підтвердження (одноразовий пароль), який для кожної операції призначає емітент картки.
На підтвердження зазначеного, АТ «Універсал Банк» до суду першої інстанції надав деталізовані відомості по кожній операції, де зазначається метод проведення такої операції (а.с. 53-76 том 2).
Таким чином, враховуючи той факт, що вхід до мобільного додатку було здійснено за допомогою біометричних даних або ж з використанням вірного пін-коду, колегія суддів вважає, що операції зі списання грошових коштів було проведено виключно з використанням необхідних реквізитів, які відомі виключно клієнту, тобто позивачу.
Відтак, суд апеляційної інстанції вважає, що ОСОБА_1 своїми діями сприяла здійсненню операцій по списанню коштів.
Саме на позивачку, як на клієнта, покладено обов`язок не повідомляти та іншим чином не розголошувати індивідуальну облікову інформацію та/або іншу інформацію, що дає змогу ініціювати платіжні операції.
Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій у разі відсутності доказів сприяння ним втраті, використанню пін-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.
Такий правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду: від 13 вересня 2019 року у справі № 501/4443/14-ц (провадження № 61-10469св18), від 20 листопада 2019 року у справі № 577/4224/16-ц (провадження № 61-30583св18) та інших.
Оскільки операції з списання коштів у сумі 110 000 грн були здійснені 18 листопада 2021 року у часовий проміжок з 19 го. 37 хв. до 20 год. 18 хв. за допомогою правильного вводу PIN-коду, або ж з використанням разових паролей, які відомі тільки власнику картки, з використанням номеру телефону позивача, АТ «Універсал Банк» не може нести цивільну відповідальність за такі операції. 
Крім того ці операції були проведені до 21 год . 14 хв. - часу повідомлення банку про втрату телефону та блокування картки. 
Тому позовні вимоги про захист прав споживача не підлягають до задоволення.
Що стосується заявлених позивачкою позовних вимог щодо стягнення заподіяної моральної шкоди, суд апеляційної інстанції зазначає, що оскільки судом встановлено, що відповідачем не було порушено майнові права позивачки, тому відсутні підстави для відшкодування моральної шкоди.
Враховуючи викладене, вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про часткове задоволення позовних вимог.
Таким чином, апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволенні позову.
Щодо судових витрат.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
У зв`язку із скасуванням судового рішення і відмовою у задоволенні позову відповідно до ст.141, п.4 ч.1 ст.382 ЦПК України, апеляційний суд покладає на позивачку витрати відповідача по оплаті судового збору за подачу апеляційної скарги у розмірі 4026 грн (а.с. 28 том 3).
Відповідно до частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, висновки суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог не відповідають обставинам справи, рішення суду першої інстанції ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права, що полягало у невірному наданні оцінці доказів, і підлягає скасуванню, з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог відповідно до ст. 376 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.374, 376 ЦПК України, суд,
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк» задовольнити.
Рішення Печерського районного суду м. Києва від 09 грудня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Універсал Банк» про захист прав споживачів та зобов`язання вчинити дії відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 4026 грн.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту постанови. 
Реквізити сторін:
Позивач: Акціонерне товариство «Універсал Банк», код ЄДРПОУ: 21133352, адреса: 04114, м. Київ, вул. Автозаводська, буд. 54/19.
Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .
Повний текст постанови складено «26» травня 2025 року.

Головуючий суддя                                                                 Л.П. Сушко

Судді                                                                                       К.П. Приходько

                                                                                                 О.В. Желепа