ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/30/25  Номер провадження 33/814/505/25	Головуючий у 1-й інстанції Шиян В. М.  Доповідач ап. інст. Нізельковська Л. В.	

ПОСТАНОВА 
ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 червня 2025 року 	м. Полтава	

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Нізельковська Л.В., із секретарем Плаксюк І.Ю.,
за участі:
захисника – адвоката Павленка О.А.,
особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 ,
розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Павленка О.А. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Київського районного суду м.Полтава від 17 березня 2025 року,
в с т а н о в и в:
Цією постановою 	  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,	

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
       Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 605, 60 грн. в дохід держави.
Постановою судді  ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 29.12.2024 року, о 01.06 год., по вул.Семена Антонця, 2, в м.Полтава, керував автомобілем „Volkswagen Golf”, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в медичному закладі. Своїми діями  ОСОБА_1 порушив п.2.5 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України.
В апеляційній скарзі захисник просить постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Факт відмови ОСОБА_1 від огляду на стан алкогольного сп`яніння заперечує та зазначає, що через наслідки хвороби на коронавірус не зміг в достатньому об`ємі продути газоаналізатор. При цьому, відібрати зразки іншого середовища (крові, сечі) для проведення відповідного дослідження, запропоновано не було.
Зазначає, що ОСОБА_1 виконував всі команди лікаря, однак медичний огляд проведено не було, а наявний в матеріалах справи акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 29.12.2024 року містить ознаки підробки.
Вислухавши захисника Павленка О.А. та особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , які підтримали подану апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, приходжу до такого висновку. 
Відповідно до вимог ст.ст. 252, 280 КпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Суддя місцевого суду вказаних вимог закону дотримався та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України. Висновок судді ґрунтується на об`єктивних даних, що маються у справі та були досліджені в судовому засіданні.
Диспозиція ч.1 ст.130 КпАП України передбачає відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови). Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився.
       Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння від 29.12.2024 року та актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння №555 від 29.12.2024 року.
З наявного в матеріалах справи відеозапису вбачається, що працівники поліції зупинили автомобіль „Volkswagen Golf”, д.н.з. НОМЕР_1 , та виявили у водія ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння. На вимогу поліцейських пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 погодився та виявив бажання пройти огляд на місці. Поліцейськими було роз`яснено принцип дії газоаналізатора „драгер” та надано одноразовий мундштук. Однак, після здійснення численних невдалих спроб пройти огляд за допомогою спеціального технічного засобу, ОСОБА_1 почав вчиняти дії щодо ухилення від проходження огляду (навмисно продував недостатній для дослідження об`єм повітря), що було сприйнято працівниками поліції як відмову від проходження огляду. Після цього, ОСОБА_1 було доставлено до медичного закладу, де лікарем-наркологом було проведено його первинний огляд та застосовано спеціальний технічний засіб для проходження огляду, однак ОСОБА_1 вживав аналогічні дії щодо уникнення відбору необхідного об`єму повітря, що було сприйнято лікарем як відмову від проходження огляду.
Підстави ставити під сумнів вказані докази відсутні, оскільки ці докази є об`єктивними, відповідають вимогам ст.251 КпАП України, узгоджуються між собою і нічим не спростовані.
Що стосується тверджень апелянтів про непроведення лікарем інших лабораторних досліджень, без яких не можна було встановити факт алкогольного сп`яніння, то такі доводи є необґрунтованими.
Відповідно до п.п. 2,3 Розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я від 09.11.2015 року №1452 №1452/735, у разі виявлення ознак наркотичного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводиться в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях) та закладах охорони здоров`я, шляхом проведення клінічного огляду лікарем та лабораторного дослідження відібраного біологічного середовища особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки вказаних біологічних середовищ.
Як вбачається з відео, прохання про проведення конкретного виду дослідження, а саме відібрання біологічного матеріалу (кров, сеча), ОСОБА_1 не висловлював. 
Так, огляд проводився уповноваженою особою, яка на власний розсуд, керуючись відповідними нормативними актами, визначала обсяг і методи дослідження. Відмова ОСОБА_1 від проходження цього дослідження є відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння. 
Крім того, як вбачається з відео, скарг щодо наявності хронічних захворювань чи певних фізіологічних вад, які б унеможливлювали проходження огляду за допомогою газоаналізатора „драгер”, ОСОБА_1 під час огляду у медичному закладі не висловлював. Будь-які медичні дані про те, що ОСОБА_1 хворів на тимчасове респіраторне захворювання, та, що воно спричинило наслідки, що позбавляли ОСОБА_1 можливості пройти огляд за допомогою спеціального технічного засобу, апелянтами суду не надано.
Тому посилання щодо недоведеності вини  ОСОБА_1 , а також допущення порушень в ході складання протоколу та розгляду справи в місцевому суді є надуманими та такими, що повністю спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.
Враховуючи викладене, постанова судді місцевого суду є законною і підстав для її зміни чи скасування немає.
На підставі викладеного, керуючись ст.294 КпАП України, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу захисника Павленка О.А. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Київського районного суду м.Полтава від 17 березня 2025 року щодо  ОСОБА_1  – без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
          Суддя                                  Л.В. Нізельковська