ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1029/25 Справа № 179/198/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Ковальчук Т. А. Суддя у 2-й інстанції - Мазниця А. А.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

10 квітня 2025 року                                                                м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Мазниця А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні, за участю захисника Сидоренко О.А., апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності,  ОСОБА_1 на постанову Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 06 березня 2025 року щодо

ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, -
               
ВСТАНОВИВ:

       Постановою Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 06 березня 2025 року  ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 34 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки. Стягнуто судовий збір у розмірі 605 гривень 60 коп.
Відповідно до встановлених судом обставин, 15.02.2025 року о 23:30 год. в с. Кільчень (Радянське) по вул. Польовій, водій гр. ОСОБА_1 керувала автомобілем «MAZDA CX-7», д.н.з. НОМЕР_1 , будучи водієм - учасником ДТП, вживала алкогольні напої після дорожньо-транспортної пригоди, чим порушила вимоги п. 2.10 є ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 4 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить оскаржувану постанову суду скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги, зазначає, що оскаржувана постанова суду першої інстанції є незаконною та необгрунтованою, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.
Вказує, що працівниками поліції не додано належних та допустимих доказів її винуватості.
Зазначає, що наявний у матеріалах справи відеозапис є не допустимим доказом, оскільки він не є повним, в ньому міститься короткий проміжок часу, який не відображає суті правопорушення.
Акцентує увагу на тому, що в порушення ст. 266 КУпАП її не було відсторонено від керування автомобілем.
Вказує, що перед початком огляду її не було проінформовано про порядок застосування спеціального технічного засобу, не надано документи, що підтверджують його належний стан, зокрема сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши адвоката Сидоренко О.А., який підтримав апеляційну скаргу та надав додаткові письмові пояснення, згідно із якими ОСОБА_1 перебувала у стані алкогольного сп`яніння до ДТП, а вживання нею алкогольних напоїв після події не підтверджується будь-якими доказами окрім письмових пояснень від її імені, що були написані співробітниками поліції, а нею лише підписані, у зв`язку із чим її дії не можуть бути кваліфіковані за ч. 4 ст. 130 КУпАП; вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.
Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.
Відповідно до вимог ст. ст. 251, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, для чого дослідити і дати оцінку зібраним у справі доказам.
Доказами відповідно до ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.
Цих вимог закону суд першої інстанції при розгляді даної справи про адміністративне правопорушення дотримався.
Частиною 4 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.
Відповідно до п. 2.10 «є» Правил дорожнього руху України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).
Розглядаючи вимоги апеляційної скарги по суті, суд апеляційної інстанції вважає викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини  ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, таким, що відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП;  рапортом старшого інспектора СРПП ВП № 1 Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції Колісник А., з якого вбачається, до ВП № 1 Самарівського РВП надійшло повідомлення від служби «102» про те, що в с. Кільчень сталося загоряння автомобіля «MAZDA CX-7», д.н.з. НОМЕР_1 , постраждалих немає. Виїздом на місце події було встановлено, що 15.02.2025 року о 23-30 год. в с. Кільчень по вул. Польовій водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «MAZDA CX-7», д.н.з. НОМЕР_1 , не врахувала дорожньої обстановки під час ожеледі, не вибрала безпечну швидкість руху та не вжила заходів щодо зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, внаслідок чого виїхала за межі проїзної частини та скоїла наїзд на перешкоду у вигляді дерева. Як пояснила остання, після ДТП вона зайшла до свого знайомого та попрохала у нього випити алкогольні напої, щоб зняти стрес. У зв`язку з цим у ОСОБА_2 були явні ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота), та останній було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, на що вона погодилася, результат вимірювання склав 1,13 % проміле, після чого щодо неї був складений протокол про адміністративне правопорушення; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками: різкий запах алкоголю з порожнини рота; роздруківками з приладу Драгер; відеозаписом, доданим до протоколу про адміністративне правопорушення; письмовими поясненнями ОСОБА_2 , відповідно до яких остання підтвердила скоєння ДТП, та вживання алкоголю після ДТП.
Крім того, матеріали справи містять копію протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП, серії ЕПР1 № 248350 від 16.02.2025 року (а.с. 10).
Посилання апелянта на фрагментарність вказаного відеозапису суд апеляційної інстанції з урахуванням положень ч. 2 ст. 266 КУпАП вважає такими, що не обґрунтовують апеляційні вимоги, оскільки ОСОБА_2 добровільно погодилась на проходження огляду на стан сп`яніння, а також не заперечувала факт вживання алкоголю після ДТП. Таким чином, всі фактичні обставини, що мають значення для правильної кваліфікації дій ОСОБА_2 , із цього відеозапису вбачаються. Крім того, апелянт, посилаючись на фрагментарність і недостатню інформативність вказаного відеозапису, у той же час не вказує, яке значення вона має для справи, зокрема які істотні обставини залишилися не зафіксованими і як вони можуть вплинути на кваліфікацію її дій та доведеність винуватості.
Доводи апелянта стосовно того, що працівниками поліції не було її відсторонено від керування транспортним засобом, є необґрунтованими, оскільки відповідно до наявних доказів, зокрема пояснень самої ОСОБА_2 , вона не впоралась з керуванням та виїхала за межі проїзної частини, та врізалась у дерево, внаслідок чого автомобіль загорівся, що свідчить про неможливість подальшого використання автомобіля, а відтак і відсутність необхідності у відстороненні від керування ним. Крім того, дана обставина стосується подальших дій поліцейських після складання протоколу про адміністративне правопорушення, а отже виходить за межі обставин, що мають значення для даного провадження, і не впливає на оцінку правильності оскаржуваної постанови.
Отже, на підставі досліджених доказів, приходжу до висновку, що винуватість ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, є доведеною.
Місцевий суд дав належну правову оцінку усім доказам і дійшов обґрунтованого висновку, що ОСОБА_2 порушила п. 2.10 «є» Правил дорожнього руху України та вчинила правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 130 КУпАП.
Проаналізувавши докази, слід прийти до висновку, що вони узгоджуються між собою та є належними, підстав визнавати їх недопустимими чи недостовірними немає.
Посилання захисника на те, що ОСОБА_2 перебувала у стані алкогольного сп`яніння до події ДТП, а після неї алкогольні напої не вживала, у зв`язку із чим її дії не можуть бути кваліфіковані за ч. 4 ст. 130 КУпАП, суд апеляційної інстанції оцінює критично, оскільки такі пояснення, якими змінюється позиція захисту, були надані захисником у межах апеляційного розгляду. Натомість як під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема при наданні письмових пояснень (а.с. 9), так і в суді першої інстанції та при поданні апеляційної скарги ОСОБА_2 чітко та послідовно зазначала, що алкогольні напої були нею вжиті після ДТП. Відтак зміну позицію захисту у цій частині суд апеляційної інстанції оцінює як спосіб уникнення відповідальності.
Посилання апелянта на недоведеність належності технічного стану газоаналізатору «Драгер» не можуть бути прийняті до уваги, оскільки згідно із свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки вказаний прилад був повірений 01.10.2024 року, строком до 01.10.2025 року (а.с. 8). Відповідна інформація наявна також в чеку-роздруківці за наслідками огляду (а.с. 7). Належить додатково зазначити, що апеляційні доводи у цій частині мають формальний характер, оскільки відповідно до позиції сторони захисту факт вживання ОСОБА_1 алкогольних напоїв, а відтак і перебування її у стані сп`яніння, не заперечуються.
З огляду на викладене, дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення в їх сукупності, приходжу до висновку про обґрунтованість та законність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 4 ст. 130 КУпАП. Порушень вказаних вимог законодавства, які б ставили під сумнів доведеність її винуватості, не виявлено. Переконливих доводів у апеляційній скарзі чи в судовому засіданні апеляційного суду, які б спростовували висновки суду першої інстанції, стороною захисту не наведено.

       Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 — залишити без задоволення.
Постанову Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 06 березня 2025 року щодо  ОСОБА_1  за ч. 4 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського
апеляційного суду                          А.А. Мазниця