ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/576/14-ц  Номер провадження 22-ц/814/779/25	Головуючий у 1-й інстанції Стрюк Л.І.  Доповідач ап. інст. Одринська Т. В.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2025 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого судді: Одринської Т.В., 
суддів: Панченка О.О., Пікуля В.П.,
за участю секретаря: Сальної Н.О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на рішення, дії та бездіяльність головного державного виконавця Полтавського ВДВС у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Тіхомірової Ю.В
за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Гайтоти Ірини Миколаївни на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 25 жовтня 2024 року,
В С Т А Н О В И В :
У вересні 2023 року  ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на рішення, дії та бездіяльність головного державного виконавця Полтавського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Тіхомірової Ю.В., посилаючись на те, що 24.08.2023 з його рахунку, відкритому в АТ КБ «Приватбанк» було знято кошти у розмірі 706,31 грн, з зазначення призначення платежу «Стягнення відповідно до виконавчого провадження».
Вказував, що на його вимогу банк йому повідомив, що кошти списані на підставі виконавчого провадження №44875157, яке знаходиться на виконанні у Полтавському відділі державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми).
Зазначав, що 31.08.2023 ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження №44875157 йому стало відомо, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби Полтавського районного управління юстиції (перейменоване на Полтавський відділ державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) перебуває виконавче провадження №44875157 з примусового виконання виконавчого листа №2/545/1421/14 від 16.09.2014, виданий Полтавським районним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрбізнесбанк» боргу у розмірі 36462,11 грн. 
Також з`ясувалося, що в матеріалах виконавчого провадження після 2015 року відсутні процесуальні документи, на підтвердження того, на підставі якого документу було списано кошти з рахунку ОСОБА_1 , оскільки в реєстрі боржників він як боржник взагалі не значиться. З Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про державну реєстрацію ПАТ «Укрбізнесбанк» ліквідовано, але державний виконавець не вбачає, що ця обставина є підставою для закінчення виконавчого провадження. 
Також зазначав, що фактично він дізнався про порушення своїх прав саме 31.08.2023, коли ознайомився з матеріалами виконавчого провадження №44875157.
Вважає, що у даному ж випадку саме діями та бездіяльністю державного виконавця, а саме відмовою у винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження, порушуються його права та інтереси, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».
Ураховуючи наведене, просив поновити строк на подання скарги на рішення, дії та бездіяльність головного державного виконавця Полтавського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Суми) Тіхомірової Ю.В., як такий що було пропущено з поважних причин; визнати дії та бездіяльність головного державного виконавця Полтавського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Суми) Тіхомірової Ю.В., у виконавчому провадженні №44875157 щодо відмови у винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження, неправомірними; зобов`язати головного державного виконавця усунути порушення шляхом винесення постанови про закінчення виконавчого провадження №44875157; зобов`язати головного державного виконавця разом з винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа до суду, зняти арешт накладений на майно (кошти) боржника, скасувати інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення.
Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 25 жовтня 2024 року у задоволенні скарги відмовлено.
Ухвала мотивована недоведеністю порушення державним виконавцем Полтавського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Тіхоміровою Ю.В. вимог ЗУ «Про виконавче провадження».
Не погодившись із вказаною ухвалою, її оскаржила представник ОСОБА_1 – адвокат Гайтота І.М., посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просила скасувати ухвалу та винести нове рішення, яким задовольнити скаргу ОСОБА_1 у повному обсязі. 
В обґрунтування апеляційної скарги вказувала, що після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження № 44875157 виявилося, що в матеріалах виконавчого провадження після 2015 року жодних процесуальних документів немає, в свою чергу не відомо на підставі якого документу було списано кошти з рахунку ОСОБА_1 . 
Крім того наголошує, що в Єдиному реєстрі боржників такий боржник як ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 не значиться.
Вказувала, що оскільки ПАТ «Укрбізнесбанк» ліквідовано, новий кредитор не звертався з заявою до державного виконавця, щодо зміни сторони виконавчого провадження. жодної заяви про заміну сторони виконавчого провадження матеріали виконавчого провадження не містять.
Також посилалась на те, що судом не було залучено до участі в справі посадову особу, до компетенції якої належить вирішення питання про усунення порушення права чи свободи заявника, так як головний державний виконавець Полтавського районного відділу Державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Суми) Тіхомірова Ю.В. вже не є виконавцем по даному виконавчому провадженню, про що маються відповідні відомості в матеріалах судової справи.
Відзив на апеляційну скаргу у встановлені строки не надходив. Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що заочним рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 18.08.2014 задоволено позов ПАТ «Укрбізнесбанк» та стягнуто з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 36 462,11грн (а.с.51-53), відповідно до довідки Полтавського районного суду Полтавської області від 16.04.2024 цивільна справа №545/576/18 за позовом ПАТ «Укрбізнесбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, вилучена з архіву суду та за терміном зберігання знищена (а.с.54).
Постановою головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Полтавського районного управління юстиції Дерябіною О.Г. від 26.09.2014 відкрито виконавче провадження №44875157 (а.с.8) з примусового виконання виконавчого листа №2/545/1421/14 від 16.09.2014, виданого Полтавським районним судом Полтавської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрбізнесбанк» заборгованості у розмірі 36 462,11 грн (а.с.7).
Постановою головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Полтавського районного управління юстиції Дерябіною О.Г. від 29.10.2014 винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (а.с.27), 14.11.2014 було винесено постанову про розшук майна боржника (а.с.26).
Разом з тим, 11.02.2015 головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Полтавського районного управління юстиції Дерябіною О.Г. було винесено постанову про арешт коштів боржника (а.с.28) постановою від 10.04.2015 було припинено розшук (а.с.138).
Постановою головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Полтавського районного управління юстиції Дерябіною О.Г. від 03.10.2014 ВП №44875157 приєднано до зведеного ВП №45084315, оскільки виконавчі провадження відкриті щодо одного й того ж боржника (а.с.154).
Відповідно до листа №60-10980/23 від 15.09.2023 Фонду гарантування вкладів фізичних осіб повідомлено, між ПАТ «Укрбізнесбанк» та ТОВ «ФК Капітал Джірінг» було укладено Договір № 1-UA-EA-2020-01-23-000018-b про відступлення прав вимоги, за яким право вимоги за кредитним договором № КЭКСФ/1010606.1 від 04.04.2013, позичальником є - ОСОБА_1 (а.с.31).
Відповідно до ст. 53 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» 08.05.2020 року внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 12661110045002325 про державну реєстрацію припинення Публічного акціонерного товариства «Український Бізнес Банк» як юридичної особи, а отже, ліквідація банку вважається завершеною, а банк ліквідованим.
Так, активи ПАТ «Укрбізнесбанк» реалізовані в процедурі ліквідації неплатоспроможного банку відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», отже, права грошової вимоги та отримання заборгованості за проданими активами перейшли до нових кредиторів. Згідно з протоколом електронного аукціону N?UA-EA-2020-01-23-000018-b, переможцем торгів та новим кредитором за кредитною угодою N? КЭКСФ/1010606.1 є ТОВ «ФК Капітал Джірінг», зареєстроване за адресою: Україна, 04060, м. Київ, вул. Ольжича, буд. 27/22, офіс 2.
30.09.2014 державним виконавцем направлено запити до реєструючих право власності органів, з метою перевірки майнового стану боржника ОСОБА_1 (а.с.90).
Згідно з довідкою Щербанівської сільської ради ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , земельного паю на території сільської ради не має (а.с.91).
Відповідно до відповіді Центру ДАІ за ОСОБА_1 зареєстровані транспортні засоби, а саме: Renault Megane д.н.з. НОМЕР_2 , АЗЛК 21412 д.н.з. НОМЕР_3 , ПФ 01 Фермер д.н.з. НОМЕР_4 (а.с.93), на які постановою державного виконавця від 29.10.2014 накладено арешт та які постановою державного виконавця від 14.11.2014 оголошено в розшук.
Згідно з відповіддю ДПС України, за боржником зареєстровані відкриті рахунки у банківських установах, на які державним виконавцем накладено арешт.
Відповідно до відповіді ПАТ «Акцент-Банк» від 20.02.2015 на рахунках боржника відсутні кошти для виконання постанови державного виконавця про арешт коштів боржника (а.с.101).
Згідно з відповіддю ПАТ КБ «Превекс-банк» від 11.02.2015 на грошові кошти, які належать ФОП ОСОБА_1 та містяться на поточному рахунку № НОМЕР_5 накладено арешт, але грошові кошти на рахунку відсутні (а.с.104).
Відповідно до відповіді з АТ «Райффайзен Банк Аваль» від 16.02.2015 на грошові кошти, які належать ОСОБА_1 , накладено арешт, а саме на суму 40 152,19 грн (а.с.118).
ОСОБА_1 08.09.2023 звернувся до головного державного виконавця Полтавського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Суми) Тіхомірової Ю.В. з заявою про закінчення виконавчого провадження (а.с.74).
Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що доводи скарги про порушення державним виконавцем Полтавського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Тіхоміровою Ю.В. вимог ЗУ «Про виконавче провадження» не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, рішення державним виконавцем винесено відповідно до закону та у межах його повноважень, а права заявника не було порушено.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
За змістом статті 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Відповідно до ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі: 1) визнання судом відмови стягувача від примусового виконання судового рішення; 2) затвердження судом мирової угоди, укладеної сторонами у процесі виконання рішення; 3) припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника; 4) прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; 5) скасування або визнання не чинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню; 6) письмової відмови стягувача від одержання предметів, вилучених у боржника під час виконання рішення про передачу їх стягувачу, або знищення речі, що має бути передана стягувачу в натурі або оплатно вилучена; 7) закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення, крім випадку, якщо існує заборгованість із стягнення відповідних платежів; 9) фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом; 10) повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу (посадової особи), який видав виконавчий документ; 11) надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону; 12) якщо рішення фактично виконано під час виконання рішення Європейського суду з прав людини; 13) не пред`явлення виконавчого документа за відновленим виконавчим провадженням у строки, визначені статтею 41 цього Закону; 14) якщо стягнені з боржника в повному обсязі кошти не витребувані стягувачем протягом року та у зв`язку з цим перераховані до Державного бюджету України; 15) якщо коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна (за виконавчим документом про звернення стягнення на заставлене майно), недостатньо для задоволення вимог стягувача - заставодержателя, а також якщо майно, яке є предметом іпотеки, передано іпотекодержателю або придбано ним відповідно до вимог Закону України "Про іпотеку" за виконавчим документом про звернення стягнення на майно, яке є предметом іпотеки; 16) врегулювання (погашення, списання) відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення" неустойки (штрафів, пені), інших штрафних, фінансових санкцій, а також інфляційних нарахувань і процентів річних, нарахованих на заборгованість теплопостачальних та теплогенеруючих організацій перед Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України", її дочірньою компанією "Газ України", публічним акціонерним товариством "Укртрансгаз", оператором газотранспортної системи та операторами газорозподільних систем, за спожитий природний газ, а також послуги з його транспортування та розподілу відповідно, перед теплогенеруючими організаціями за теплову енергію, отриману для її подальшого постачання споживачам та/або надання відповідних комунальних послуг, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, перед електропостачальниками або операторами системи розподілу (як правонаступниками в частині прав та обов`язків за договорами на постачання електричної енергії та про користування електричною енергією) за спожиту електричну енергію, що підлягали виконанню на підставі виконавчого документа за судовим рішенням, яке набрало законної сили; 11) списання згідно з пунктами 2-3,2-4 та підпункту 26.2 пункту 26 підрозділу 10розділу ХХ Податкового кодексу України в повному обсязі сум податкового боргу (у тому числі штрафних санкцій та пені), що підлягали виконанню на підставі виконавчого документа; 18) списання згідно з пунктом 9-15 розділу VI Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" сум недоїмки зі сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (у тому числі штрафних санкцій та пені), що підлягали виконанню на підставі виконавчого документа; 19) прийняття Фондом гарантування вкладів фізичних осіб рішення про початок процедури ліквідації банку-боржника; 19-1) якщо відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню незалежно від дати укладення такої угоди; 19-2) врегулювання (погашення, списання) відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу" неустойки (штрафів, пені), інших штрафних, фінансових санкцій, а також інфляційних нарахувань і процентів річних, нарахованих на заборгованість учасників процедури врегулювання заборгованості, що підлягали виконанню на підставі виконавчого документа за судовим рішенням, яке набрало законної сили; 20) врегулювання (погашення, списання) оператором газорозподільної системи заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу", якщо таке виконавче провадження розпочато за рішенням про зобов`язання Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, встановити оператору газорозподільної системи економічно обґрунтований тариф на послуги з розподілу природного газу з включенням компенсацій за період з 1 січня 2015 року по 31 грудня 2020 року включно.
Ураховуючи те, що згідно з договором про відступлення прав вимоги, за яким право вимоги за кредитним договором № КЭКСФ/1010606.1 від 04.04.2013, перейшло до нового кредитора, суд першої інстанції дійшов висновку, що підстави для закінчення виконавчого провадження відсутні.
Місцевий суд виходив з того, що за боржником ОСОБА_1 рахується непогашена заборгованість по виконавчому провадженню №44875157, тому відсутні правові підстави для закінчення виконавчого провадження та зняття арешту з майна.
Відповідно до ст. 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.
Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Виконання судового рішення відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року по справі № 1-7/2013, є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.
У розумінні практики Європейського суду частина 1 статті 6 Конвенції передбачає не лише доступ до правосуддя і встановлення порядку судового розгляду, а й гарантує виконання судових рішень з метою запобігання заподіяння шкоди одній із сторін.
Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що ПАТ «Укрбізнесбанк» ліквідовано, новий кредитор не звертався з заявою до державного виконавця, щодо зміни сторони виконавчого провадження.
Згідно з ч.3 ст. 451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.
Таким чином державний виконавець діяв відповідно до закону та не порушив прав боржника.
Безпідставними є доводи апеляційної скарги про те, що скаржнику невідомо на підставі якого документу було списано кошти з його рахунку, оскільки 26.09.2014 відкрито виконавче провадження №44875157 з примусового виконання виконавчого листа №2/545/1421/14 від 16.09.2014, виданого Полтавським районним судом Полтавської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрбізнесбанк» заборгованості у розмірі 36 462,11 грн.
Щодо відсутності  ОСОБА_1  у Єдиному реєстрі боржників, колегія суддів зазначає, що невнесення боржника до ЄРБ не свідчить про незаконність дій виконавця, оскільки вказане не впливає на обов`язок боржника виконати рішення суду.
Крім того, слід звернути увагу, що вимога про зобов`язання державного виконавця вчинити певні дії не є належним способом захисту, оскільки виходить за межі компетенції суду. Вчинення державним виконавцем процесуальних дій, є виключно його компетенцією.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Відповідно до ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладені норми права та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції про відмову в задоволенні скарги на дії державного виконавця була постановлена з дотриманням норм процесуального права, а тому не підлягає скасуванню судом апеляційної інстанції з підстав, що зазначені в апеляційній скарзі, таким чином апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції - залишити без змін.
Ураховуючи те, що скаржник не оскаржує ухвалу у частині поновлення строку на подання скарги,у відповідності до ч.1 ст. 367 ЦПК України, у цій частині апеляційним судом не переглядається.
Керуючись ст. 367,374,375, 383 ЦПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Гайтоти Ірини Миколаївни – залишити без задоволення.
Ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 25 жовтня 2024 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.
Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 26 травня 2025 року.

Головуючий                                                         Т.В. Одринська

Судді:                                                                 О.О. Панченко

                                                                       В.П. Пікуль