ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

11 квітня 2025 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 750/5237/24
Головуючий у першій інстанції – Маринченко О. А.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/449/25

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:
                                     головуючого-судді: Онищенко О.І.
                                     суддів: Мамонової О.Є., Шитченко Н.В.                
Позивач: Головне управління Національної поліції в Чернігівській області
Відповідач: ОСОБА_1 
Особа, яка подала апеляційну скаргу: Головне управління Національної поліції в Чернігівській області
Розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 25 листопада 2024 року у справі за позовом Головного управління Національної поліції в Чернігівській області до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди (суддя Маринченко О.А.), ухвалене о 12 год. 00 хв. у м.Чернігів, повний текст рішення складено 25 листопада 2024 року,
                            В С Т А Н О В И В:
У квітні 2024 року Головне управління Національної поліції в Чернігівській області звернулося до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у сумі 17 278 грн 67 коп. (різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою). Позов мотивовано тим, що 07 серпня 2023 року о 15 год. 55 хв. ОСОБА_1 по вул. П`ятницька, 18 в м.Чернігові, керуючи транспортним засобом марки «Mazda 6», н.з. НОМЕР_1 , виїжджаючи з прилеглої території на головну дорогу, не надав переваги в русі автомобілю марки «ВАЗ 210700-20», н.з. НОМЕР_2 , який рухався по ній, внаслідок чого трапилось зіткнення, в результаті якого службовий транспортний засіб отримав механічні пошкодження. На відповідача складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП. Постановою Деснянського районного суду м.Чернігова від 13 вересня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ст.124 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн. Відповідно до висновку експертного дослідження вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля «ВАЗ 210700-20», н.з. НОМЕР_2 , становить 34 359,64 грн. Станом на дату ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у страховій компанії «Євроніс Україна», яка на виконання умов страхування сплатила на рахунок позивача 17080,97 грн за ремонт автомобіля. Головне управління Національної поліції в Чернігівській області вказує, що сума страхового відшкодування не покриває вартості відновлювального ремонту автомобіля, тому просить стягнути різницю з ОСОБА_1 , як винної особи.
Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 25 листопада 2024 року позов задоволено частково; стягнуто з відповідача на користь позивача у відшкодування майнової шкоди 8917 грн 55 коп.; у задоволенні решти вимог відмовлено; стягнуто з відповідача на користь позивача 1562 грн 75 коп. у відшкодування витрат по сплаті судового збору. Рішення суду мотивовано тим, що судовим експертом Чернігівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України Малишко О.В. не визначався розмір матеріального збитку та вартість відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, і клопотання про призначення судової експертизи сторони не заявили. Суд дійшов висновку, що на підставі висновку експертного дослідження № ЕД-19/125-23/8720-АВ, складеного 27 листопада 2023 року, не має можливості визначити, яка конкретно сума шкоди підлягає стягненню з відповідача, враховуючи, що саме страхова компанія має відшкодовувати витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, а тому вважає за можливе визначити розмір такої шкоди на підставі звіту № 28303 про оцінку вартості (розміру) збитків від 12 жовтня 2023 року.
В апеляційній скарзі Головне управління Національної поліції в Чернігівській області просить змінити вказане рішення суду в частині розміру стягнення майнової шкоди з 8917 грн 55 коп. на 17278 грн 67 коп. Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не в повній мірі дослідив надані позивачем докази у справі, які підтверджують заподіяння відповідачем внаслідок ДТП майнової шкоди. За доводами Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, сума задоволених позовних вимог не покриває вартості відновлювального ремонту службового автомобіля, що впливає на його ефективне використання. Звертає увагу, що у відповідності до ст.1192 ЦК України винна особа має відшкодувати завдані збитки у повному обсязі, розмір яких визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Також Головне управління Національної поліції в Чернігівській області вказує, що суд першої інстанції належним чином не врахував висновок експертного дослідження №ЕД-19/125-23/8720-АВ, складений 27 листопада 2023 року судовим експертом Чернігівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України Малишко О.В., що призвело до невірного застосування норм процесуального права в частині необ`єктивного дослідження вказаного доказу.
Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.
Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справ.
Відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Частиною 1 ст.368 ЦПК України встановлено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
За нормами ст. 268 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Зазначеним вимогам закону відповідає судове рішення суду першої інстанції. Висновок місцевого суду підтверджується матеріалами справи, яким суд дав вірну оцінку, і не суперечить нормам матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини.
По справі встановлено, що Головне управління Національної поліції в Чернігівській області є власником автомобіля «ВАЗ 210700-20», н.з. НОМЕР_2 (а.с.62).
Власником автомобіля «Mazda 6», н.з. НОМЕР_1 , є ОСОБА_1 (а.с.76).
07 серпня 2023 року о 15 год. 55 хв. ОСОБА_1 по вул. П`ятницька, 18 в м.Чернігові, керуючи транспортним засобом марки «Mazda 6», н.з. НОМЕР_1 , та виїжджаючи з прилеглої території на головну дорогу, не надав переваги в русі автомобілю марки «ВАЗ 210700-20», н.з. НОМЕР_2 , який рухався по ній, внаслідок чого трапилось зіткнення, в результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
На відповідача складено протокол про адміністративне правопорушення (а.с.77).
Постановою Деснянського районного суду м.Чернігова від 13 вересня 2023 року притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн (а.с.40-41).
На час ДТП цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Mazda 6», н.з. НОМЕР_1 , була застрахована в ПрАТ «СК «Євроінс Україна» на підставі поліса №215938504 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с.70).
30 серпня 2023 року Головне управління Національної поліції в Чернігівській області звернулося до ПрАТ «СК «Євроінс Україна» із повідомленням про ДТП за участю транспортного засобу, власник якого може бути визнаний потерпілою особою, і заявою про страхове відшкодування (а.с.34-37).
25 жовтня 2023 року страхова компанія виплатила Головному управлінню Національної поліції в Чернігівській області страхове відшкодування у розмірі 17080,97 грн (а.с.39, 113).
За заявою ПрАТ «СК «Євроінс Україна» Товариством з обмеженою відповідальністю «СЗУ Україна» було здійснено оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, за результатами якої складено Звіт №28303 від 12 жовтня 2023 року, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту становить 27 061,56 грн (включаючи ПДВ на запасні частини та матеріали фарбування); вартість (розмір) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу «ВАЗ 210700-20», н.з. НОМЕР_2 , внаслідок його пошкодження станом на дату оцінки становить 21 344,01 грн (включаючи ПДВ на запасні частини та матеріали фарбування) (а.с.101-106).
Згідно з висновком експертного дослідження №ЕД-19/125-23/8720-АВ від 27 листопада 2023 року, проведеного за заявою позивача, вартість відновлювального ремонту КТЗ марки «ВАЗ 210700-20», н.з. НОМЕР_2 , станом на момент проведення дослідження, може становити 34 359,64 грн (а.с.10-33).
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
У частинах  першій та другій статті 1166 ЦК України визначено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
За статтею 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням, зокрема транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом.
Таким чином цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.
Разом із тим, правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.
Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»).
Відповідно до ст.979 ЦК України договір страхування укладається відповідно до цього Кодексу, Закону України «Про страхування», інших законодавчих актів. Законом може бути встановлено обов`язок фізичної або юридичної особи укласти договір страхування (обов`язкове страхування).
Предметом договору страхування є передача страхувальником за плату ризику, пов`язаного з об`єктом страхування, страховику на умовах, визначених договором страхування або законодавством України. Об`єктом страхування може бути, зокрема відповідальність за заподіяну шкоду особі або її майну (ст.980 ЦК України).
Згідно із ст.999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.
До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно із спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Зокрема статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням).
Відповідно до висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18), у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди.
Таким чином, обов`язок з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування покладається на страховика.
Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе лише за умови, що згідно із цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених статтею 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц, провадження № 14-316цс18).
Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).
Суд першої інстанції дотримався вимог закону, повно та всебічно з`ясував обставини справи, надав правову оцінку доводам сторін та зібраним у справі доказам, вірно застосував норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, і дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.
Аргументи апеляційної скарги про необхідність для правильного вирішення спору враховувати висновок експертного дослідження №ЕД-19/125-23/8720-АВ від 27 листопада 2023 року є помилковими з таких підстав.
Згідно зі ст. 29 та п. 32.7 ст. 32  Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Шкоду, пов`язану із втратою товарної вартості транспортного засобу, страховик не відшкодовує.
Як вірно встановлено судом першої інстанції, при проведенні експертного дослідження №ЕД-19/125-23/8720-АВ від 27 листопада 2023 року розмір матеріального збитку та вартість відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу експертом не визначався.
У той же час коефіцієнт фізичного зносу транспортного засобу було визначено у звіті №28303 від 12 жовтня 2023 року, який суд обґрунтовано визнав належним та допустимим доказом і на підставі якого було розраховано розмір відшкодування майнової шкоди.
При цьому Головне управління Національної поліції в Чернігівській області замовляло експертне дослідження у спеціалізованій установі, яка, як і позивач, входить до структури Міністерства внутрішніх справ. Позивач не був позбавлений можливості ставити питання перед експертом про визначення матеріального збитку та вартості відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу.
Звіт №28303 від 12 жовтня 2023 року про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, було складено Товариством з обмеженою відповідальністю «СЗУ Україна», як незалежною організацією, на замовлення страховика відповідача.
Позивач, не погоджуючись з висновком, викладеним у вищевказаному звіті від 12 жовтня 2023 року, не був позбавлений можливості заявити клопотання перед судом про призначення судової експертизи, однак з таким клопотанням не звертався.
Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду першої інстанції по суті вирішення указаного позову та не дають підстав вважати, що судом порушено норми матеріального чи процесуального права, що може бути підставою для скасування судового рішення.
Керуючись ст.ст. 258, 263, 374, 375, 382, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд, -
                                     У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Чернігівській області залишити без задоволення, а рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 25 листопада 2024 року залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, але  може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, протягом 30 днів з дня складення повної постанови.

Головуючий:                                                             Судді: