УХВАЛА 
11 квітня 2025 року                                                         
м. Київ
справа № 472/1047/23
провадження № 61-2140св25
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Осіяна О. М., 
розглянув клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Ільїна Олександра Валерійовича, про зупинення дії рішення Веселинівського районного суду Миколаївської області від 21 жовтня 2024 року в справі за позовом Фермерського господарства «Юлиана» до ОСОБА_1 , Веселинівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області, про визнання недійсним договору оренди землі, скасування рішення про державну реєстрацію,
ВСТАНОВИВ:
У жовтні 2023 року Фермерське господарство «Юлиана» звернулося до суду з позовом про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 04 січня 2022 року, скасування запису про державну реєстрацію права оренди за ОСОБА_1 .
Рішенням Веселинівського районного суду Миколаївської області від 21 жовтня 2024 року, з урахуванням додаткового рішення цього ж суду від 20 листопада 2024 року, позов задоволено частково.
Визнано недійсним договір оренди землі (земельної ділянки) від 04 січня 2022 року, укладений між Веселинівською селищною радою Миколаївської області та ОСОБА_1 щодо земельної ділянки, кадастровий номер 4821782000:04:000:0192, площею 8,7113 га, з цільовим призначенням земельної ділянки: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в межах території Веселинівської селищної ради (колишньої Луб`янської сільської ради) Вознесенського району Миколаївської області.
Скасовано рішення державного реєстратора Веселинівської селищної ради Миколаївської області Волощук Ірини Валентинівни, індексний номер: 63210656 від 02 лютого 2022 року, про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо об`єкта речового права - права оренди земельної ділянки (невитребувана частка (пай)), кадастровий номер 4821782000:04:000:0192, площею 8,7113 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, за ОСОБА_1 .
Здійснено розподіл судових витрат.
Постановою Миколаївського апеляційного суду від 03 лютого 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення місцевого суду змінено.
Виключено з мотивувальної частини рішення висновки про скасування рішення державного реєстратора Веселинівської селищної ради Миколаївської області Волощук І. В. про державну реєстрацію права оренди спірної земельної ділянки за відповідачем ОСОБА_1 .
Виключено з резолютивної частини рішення третій абзац, а саме «Скасувати рішення державного реєстратора Веселинівської селищної ради Миколаївської області Волощук Ірини Валентинівни, індексний номер: 63210656 від 02.02.2022 року, про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо об`єкта речового права - права оренди земельної ділянки (невитребувана частка (пай)), з кадастровим номером 4821782000:04:000:0192, площею 8,7113 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, за ОСОБА_1 , прийняте на підставі договору оренди землі (земельної ділянки) від 04 січня 2022 року, укладеного між Веселинівською селищною радою Миколаївської області та громадянином ОСОБА_1 ».
В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.
У лютому 2025 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Ільїна О. В., на постанову Миколаївського апеляційного суду від 03 лютого 2025 року.
Ухвалою Верховного Суду від 25 лютого 2025 року касаційну скаргу залишено без руху, заявнику надано строк для усунення недоліків касаційної скарги для подання уточненої касаційної скарги, в якій належно сформулювати процесуальну вимогу.
У березні 2025 року до суду касаційної інстанції надійшли матеріали на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 25 лютого 2025 року.
Усуваючи недоліки касаційної скарги, заявник визначив предметом касаційного оскарження рішення Веселинівського районного суду Миколаївської області від 21 жовтня 2024 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 03 лютого 2025 року.
Ухвалою Верховного Суду від 05 березня 2025 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.
У квітні 2025 року до суду касаційної інстанції надійшло клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Ільїна О. В., про зупинення дії рішення Веселинівського районного суду Миколаївської області від 21 жовтня 2024 року.
Клопотання обґрунтовано тим, що до ухвалення судом першої інстанції у жотвні 2024 року судового рішення, заявник у вересні 2024 року засіяв спірну земельну ділянку озимою пшенице, яка знаходиться в стані дозрівання та належить ОСОБА_1 . Закінчення повного циклу вражаю та звільнення земельної ділянки від зернових культур, орієнтовно до липня 2025 року. Тому в разі повернення земельної ділянки, заявник понесе значні матеріальні збитки. В зв`язку з цим, вважає, що повернення земельної ділянки на даний час неможливо.
Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
Клопотання про зупинення виконання або дії судового рішення має бути мотивованим, містити підстави для зупинення його виконання, підтверджені певними доказами. 
Вирішуючи питання про зупинення виконання або дії судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема у разі ймовірності ускладнення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.
Законом не визначений перелік підстав, за наявності яких суд має право зупинити виконання оскарженого рішення суду або його дію. Свобода суддівського розсуду не є необмеженою, оскільки такі дії суд вчиняє після набрання рішенням законної сили, а однією з основних засад судочинства в Україні є обов`язковість судового рішення (пункт 9 частини першої статті 129 Конституції України). Тому зупинення виконання (дії) рішення суду допускається лише у виняткових випадках.
Заявник має обґрунтувати та довести, що не зупинення дії рішення або його виконання може мати незворотні наслідки.
Проста незгода з мотивами ухваленого рішення не є достатньою підставою для зупинення його виконання (дії), оскільки правильність застосування норм права суд касаційної інстанції перевіряє, переглядаючи судові рішення по суті, а не на стадії відкриття касаційного провадження. 
Відповідно до сформованої судової практики суд при вирішенні питання про зупинення виконання (дії) рішення враховує такі обставини: ймовірності утруднення повторного розгляду справи або неможливість здійснення повороту виконання рішення внаслідок можливого скасування судового рішення, необхідність забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, а також осіб, які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки, негайне виконання може завдати значної шкоди (призвести до знищення майна, втрати репутації) або призвести до інших негативних наслідків, які не можна буде виправити. Таке питання вирішується за заявою учасника справи або за ініціативою суду з урахуванням конкретних обставин справи.
Зупинення дії (виконання) рішення є винятковим заходом і має застосовуватися лише у випадках, коли це дійсно необхідно для запобігання негативним наслідкам, які не можна буде виправити в майбутньому у разі скасування судового рішення. 
Водночас наведені заявником ризики не знайшли свого підтвердження, адже в цій справі відсутня позовна вимога і така не вирішувалася судами про повернення (витребування) земельної ділянки.
Враховуючи наведене, відсутні правові підстави для задоволення клопотання про зупинення дії рішення Веселинівського районного суду Миколаївської області від 21 жовтня 2024 року.
Керуючись статтею 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Ільїна Олександра Валерійовича, про зупинення дії рішення Веселинівського районного суду Миколаївської області від 21 жовтня 2024 року.
Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.
Судді                                                                                     Н. Ю. Сакара
                                                                                                                   О. В. Білоконь
                                                                                                                   О. М. Осіян