ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2025 року 
м. Київ

справа № 400/15519/23
адміністративне провадження № К/990/24820/24 
Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Хохуляка В.В., 
суддів - Бившевої Л.І., Ханової Р.Ф.,
розглянув у попередньому судовому засіданні як суд касаційної інстанції справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Наваль Парк» до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, провадження у якій відкрито за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Наваль Парк» на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 21.03.2024 (суддя - Птичкіна В.В.) та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11.06.2024 (головуючий суддя - Домусчі С.Д., судді: Семенюк Г.В.., Шляхтицький О.І.) у справі №400/15519/23.

встановив:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Наваль Парк» (далі - ТОВ «Наваль Парк») звернулось до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Миколаївській області (далі - ГУ ДПС у Миколаївській області) від 27.11.2023 № 00112370406.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 21.03.2024, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11.06.2024, в позові відмовлено.

Не погодившись з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, ТОВ «Наваль Парк» звернулось із касаційною скаргою до суду касаційної інстанції, в якій просить скасувати рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 21.03.2024, постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11.06.2024 та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

У доводах касаційної скарги ТОВ «Наваль Парк» вважає необґрунтованими висновки  відповідача, з якими погодилися суди першої та апеляційної інстанцій, про те, що з 01.01.2023 на території Миколаївської міської територіальної громади, яка не відноситься до території активних бойових дій, повинен нараховуватися та сплачуватися податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у зв`язку із набранням чинності Законом України від 11.04.2023 №3050-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо звільнення від сплати екологічного податку, плати за землю та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за знищене чи пошкоджене нерухоме майно» (далі - Закон №3050-IX).

Так, до 06.05.2023 (дата набрання чинності Законом №3050-IX), діяли норми пункту підпункту 69.22 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України в редакції Закону України від 24.03.2022 №2142-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період дії воєнного стану» (далі - Закон №2142-ІХ). На підставі цих норм у позивача не було обов`язку зі сплати на період з 1 березня 2022 року по 31 грудня року, в якому припинено або скасовано воєнний стан, податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за об`єкти нежитлової нерухомості, у тому числі їх частки, що розташовані на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії. 

Підпункт 69.22 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України у редакції Закону №3050-IX встановлює інші умови, за яких відповідний податок не сплачується, які діють з 1 січня 2023 року, а тому не може застосовуватися як підстава для збільшення суми податкового зобов`язання позивача за січень-квітень 2023 року, оскільки таке збільшення суперечить статті 58 Конституції України.

Приписи підпункту 69.22 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України в редакції Закону №3050-ІХ у частині декларування податкового зобов`язання за попередній період не підлягають застосуванню до дати набуття чинності Закону №3050-ІХ, тобто до 06.05.2023. До правовідносин, що склалися до 06.05.2023, - підлягають застосуванню приписи підпункту 69.22 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України в редакції Закону №2142-IX.

Також позивач стверджує, що при ухвалені оскаржуваних рішень суди застосували підпункт 69.22 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України в редакції Закону №3050-IX з порушенням підпункту 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 ПК України, пункту 56.21 статті 56 ПК України.

У додаткових поясненнях ГУ ДПС у Миколаївській області зазначає, що рішення судів першої та апеляційної інстанції постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, правову оцінку обставинам справи судами надано правильно, а доводи касаційної скарги є необґрунтованими. Отже, відповідач просить залишити касаційну скаргу позивача без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

Переглядаючи оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи дотримання судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ними норм матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Як з`ясовано судами попередніх інстанцій, ТОВ «Наваль Парк» є платником податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, яке належить позивачу на праві власності, розташоване на території Миколаївської міської територіальної громади.

07.02.2023 ТОВ «Наваль Парк» подало до контролюючого органу податкову декларацію (звітну) з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2023 рік, в якій сума податкового зобов`язання не була вказана.

14.06.2023 ТОВ «Наваль Парк», з урахуванням нової редакції підпункту 69.22 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, подало до контролюючого органу податкову декларацію (уточнюючу, порядковий номер 1) з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2023 рік, в якій у рядках 6.1, 6.2 декларації вказана сума податкового зобов`язання 6 955 365,25 грн.

Згідно із додатком 2 до декларації, квартальні внески за І квартал відсутні, за ІІ квартал 1 738 841,38 грн (2 місяці, без квітня), за ІІІ квартал 2 608 262 грн, за IV квартал 2 608 261,87 грн.

29.06.2023 ТОВ «Наваль Парк» подало до контролюючого органу податкову декларацію (уточнюючу, порядковий номер 2) з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2023 рік.

Відмінність між цією декларацією та декларацією, що була подана 14.06.2023, полягає виключно у тому, що ТОВ «Наваль Парк» змінило інформацію щодо кількості місяців перебування об`єктів оподаткування у власності (в уточнюючій декларації № 1 було вказано 8 місяців, і саме за цей період позивач визначив суму податкового зобов`язання, а в уточнюючі декларації № 2 - 12 місяців, при тому, що суму податкового зобов`язання позивач визначив за 8 місяців.

ГУ ДПС у Миколаївській області проведена камеральна перевірка декларації ТОВ «Наваль Парк», поданої 29.06.2023, результати якої оформлені актом від 28.07.2023 № 6380/14-29-04-06-08/40496172.

Згідно з висновками акту перевірки, ТОВ «Наваль Парк» порушило підпункт 266.7.5 пункту 266.7 статті 266 ПК України, що призвело до заниження суми податкового зобов`язання на 3 477 682,46 грн. В обґрунтування такого висновку зазначено, що з 01.01.2023 ТОВ «Наваль Парк» не звільнено від сплати податку за об`єкти нерухомого майна, які розташовані на території Миколаївської міської територіальної громади.

В акті камеральної перевірки наведені розрахунки, згідно з якими за 2023 рік (12 місяців)                          ТОВ «Наваль Парк» мало сплатити 10 433 047,71 грн. 

Не погоджуючись із висновками акту камеральної перевірки, ТОВ «Наваль Парк» подало заперечення до акту, які були розглянуті ГУ ДПС в Миколаївській області 31.08.2023 та відхилені.

01.09.2023 ГУ ДПС в Миколаївській області, з посиланням на підпункт 54.3.2 пункту 54.3 статті 54, пункт 123.2 статті 123 ПК України, прийнято податкове повідомлення-рішення № 00072590406, згідно з яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на 4 347 103,08 грн, з яких 3 477 682,46 грн податкове зобов`язання,                       869 420,62 грн штрафні санкції (25%).

Позивач не погодився із податковим повідомленням-рішенням від 01.09.2023 № 00072590406 та оскаржив таке рішення в адміністративному порядку шляхом подання скарги до Державної податкової служби України.

За результатами розгляду скарги позивача, Державна податкова служба України рішенням від 23.11.2023 № 34889/6199-00-06-03-02-06 скасувала податкове повідомлення-рішення від 01.09.2023 № 00072590406 в частині застосування штрафу в сумі 521 165,37 грн.

27.11.2023 ГУ ДПС в Миколаївській області, з урахуванням рішення Державної податкової служби України, з посиланням на підпункт 54.3.2 пункту 54.3 статті 54, пункт 123.1 статті 123 ПК України, прийнято податкове повідомлення-рішення № 000112370406, згідно з яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на загальну суму 3 825 450,71 грн, з яких 3 477 682,46 грн податкове зобов`язання, 347 768,25 грн штраф (10%).

Вважаючи податкове повідомлення-рішення від 27.11.2023 № 000112370406 протиправним, позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодилась колегія суддів апеляційної інстанції, виходив з того, що правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення підтверджена відповідачем належними доказами, в той час як доводи позивача ґрунтуються на помилковому розумінні норм матеріального права.

Так, незважаючи на те, що Закон №3050-IX набрав чинності з 06.05.2023, норми які містяться в цьому законі, зокрема нова редакція підпункту 69.22 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, передбачають дію цієї редакції у 2021, 2022 роках та з 01.01.2023. 

Після припинення у листопаді 2022 року на території Миколаївської міської територіальної громади бойових дій у позивача не могли виникнути легітимні очікування того, що він буде звільненим від нарахування та сплати податку на невизначений період (при тому, що фактична підстава для звільнення припинила існування у 2023 році та у подальшому невизначеному часі).

Факт заниження ТОВ «Наваль Парк» в уточнюючій декларації від 29.06.2023 суми податкового зобов`язання на 3 477 682,46 грн встановлений, тому податковий орган мав законні підстави для визначення суми податкового зобов`язання позивачу з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2023 рік та для застосування штрафних санкцій у розмірі 10 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання.

Спірним у даній справі є наявність у ТОВ «Наваль Парк» обов`язку нараховувати та сплачувати податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у січні-квітні 2023 року за об`єкти нерухомого майна на території Миколаївської міської територіальної громади. 

Підпункт 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 ПК України визначає, що платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Відповідно до підпункту 266.7.5 пункту 266.7 статті 266 ПК України платники податку - юридичні особи самостійно обчислюють суму податку станом на 1 січня звітного року і не пізніше 20 лютого цього ж року подають контролюючому органу за місцезнаходженням об`єкта/об`єктів оподаткування декларацію за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками поквартально.

Згідно із підпунктом 266.10.1 пункту 266.10 статті 266 ПК України податкове зобов`язання за звітний рік з податку юридичними особами сплачується авансовими внесками щокварталу до 30 числа місяця, що наступає за звітним кварталом, які відображаються в річній податковій декларації.

Відповідно до підпункту 69.22 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України в редакції чинній на час подання податкової декларації, тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у цьому пункті.

Так, тимчасово положення статті 266 цього Кодексу застосовуються з урахуванням таких особливостей:

за 2021 та 2022 податкові (звітні) роки не нараховується та не сплачується податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за об`єкти житлової нерухомості, у тому числі їх частки, які перебувають у власності фізичних осіб, що розташовані на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, або на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації, та за об`єкти житлової нерухомості, що стала непридатною для проживання у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України;

за період з 1 березня 2022 року по 31 грудня 2022 року не нараховується та не сплачується податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за об`єкти житлової нерухомості, у тому числі їх частки, які перебувають у власності юридичних осіб, що розташовані на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, або на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації, та за об`єкти житлової нерухомості, що стала непридатною для проживання у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України;

тимчасово, на період з 1 березня 2022 року по 31 грудня року, в якому припинено або скасовано воєнний стан, введений Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, не нараховується та не сплачується податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за об`єкти нежитлової нерухомості, у тому числі їх частки, що розташовані на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, або на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації. При цьому платники податку - юридичні особи протягом шести календарних місяців після місяця, в якому припинено чи скасовано воєнний стан, введений Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, мають право подати уточнюючу податкову декларацію, в якій відображаються зміни розміру податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за відповідний податковий період. Для платників податку - фізичних осіб контролюючий орган самостійно обчислює податкове зобов`язання за період з 1 січня по 1 березня 2022 року.

Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії та територій тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації, визначається Кабінетом Міністрів України.

Порядок визнання об`єктів житлової нерухомості такими, що непридатні для проживання у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, визначається Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до Постанови №1364 наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 №309, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23.12.2022 за №1668/39004, був затверджений Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією.

Пунктом 2 вказаного наказу визнаний таким, що втратив чинність, наказ Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 №75 «Про затвердження Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 10 грудня 2022 року», зареєстрований в Міністерстві юстиції України 25.04.2022 за № 453/37789.

Станом на початок звітного (податкового) періоду (01.01.2023), дату подання позивачем декларації за 2023 рік (07.02.2023), граничну дату подання декларації за 2023 рік (20.02.2023), граничну дату сплати податкового зобов`язання за І квартал 2023 року (30.04.2023), дату подання уточнюючих декларації за 2023 рік (14.06.2024 та 29.06.2024), а також граничну дату сплати податкового зобов`язання за квітень 2023 року у складі авансового внеску за ІІ квартал 2023 року (30.07.2023) вказаний Перелік містив інформацію про те, що Миколаївська міська територіальна громада з 11.11.2022 віднесена до територій на яких ведуться (велися) бойові дії, а саме територій можливих бойових дій.

З 06.05.2023 набрав чинності Закон №3050-IX, яким були внесені зміни в тому числі до підпункту 69.22 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, за змістом якого тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у цьому пункті.

Починаючи з 1 січня 2023 року за об`єкти житлової та/або нежитлової нерухомості, у тому числі їх частки, що перебувають у власності фізичних та/або юридичних осіб, що розташовані на територіях активних бойових дій або на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України, які включені до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, не нараховується та не сплачується за період з першого числа місяця, в якому було визначено щодо відповідних територій дату початку активних бойових дій або тимчасової окупації, до останнього числа місяця, у якому завершено бойові дії або тимчасову окупацію на відповідній території.

Дати початку та завершення активних бойових дій або тимчасової окупації визначаються відповідно до даних Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією.

Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, визначається у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Платники податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, які до дати набрання чинності Законом №3050-IX задекларували за 2022-2023 роки податкові зобов`язання за об`єкти житлової та/або нежитлової нерухомості, що розташовані на територіях, визначених цим підпунктом, мають право відкоригувати нараховані податкові зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за період 2022 та 2023 роки шляхом подання в порядку, визначеному цим Кодексом, уточнюючих податкових декларацій за відповідний період.

При цьому річна сума платежу по об`єктах нерухомого майна, визначених цим підпунктом, визначається пропорційно до кількості місяців, коли такі об`єкти нерухомого майна підлягали оподаткуванню податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Надмірно сплачені суми податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що виникли внаслідок скасування (відкликання) податкових повідомлень-рішень, підлягають зарахуванню виключно в рахунок майбутніх платежів з цього податку, а в разі наявності у такого платника податкового боргу з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, - надміру сплачені суми зараховуються в рахунок погашення такого боргу.

Отже, у зв`язку із прийняттям Закону №3050-IX, на об`єкти нерухомості, що перебувають у власності юридичних осіб, які розташовані на території Миколаївської міської територіальної громади, поновлені обов`язки щодо нарахування та сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, оскільки територія Миколаївської міської територіальної громади віднесена до територій можливих бойових дій, а не територій активних бойових дій або тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України.

Щодо доводів касаційної скарги про те, що застосування Закону №3050-ІХ від 11.04.2023 не відповідає статті 58 Конституції України, адже безпідставно збільшує відповідальність особи слід зазначити наступне.

Згідно із висновками щодо тлумачення змісту статті 58 Конституції України, викладеними у рішеннях Конституційного Суду України від 13.05.1997 № 1-зп, від 09.02.1999 № 1-рп/99, від 05.04.2001 № 3-рп/2001, від 13.03.2012 № 6-рп/2012, закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

На час проведення перевірки та прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення контролюючий орган керувався чинної правовою нормою, а саме положеннями підпункту 69.22 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України.

Також суди попередніх інстанції обґрунтовано відхили доводи позивача про те, що застосування положень Закону №3050-IX з 01.01.2023 не відповідає принципу правової визначеності, складовою якого є принцип легітимних очікувань, який має застосовуватись не лише на етапі нормотворчої діяльності, а й під час безпосереднього застосування чинних норм права, що даватиме можливість особі в розумних межах передбачати наслідки своїх дій. Так, положення підпункту 69.22 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України в редакції Закону №3050-IX містять чіткі приписи особливостей оподаткування, містять чіткий алгоритм дій для платника податку, зокрема подання уточнюючих декларацій.

Визначальним у змісті підпункту 69.22 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України (в редакції Закону від 24.03.2022 №2142-IX) є те, що податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, не нараховується та не сплачується за об`єкти, що розташовані на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії. 

Тому після припинення у листопаді 2022 року на території Миколаївської міської територіальної громади бойових дій у позивача не могли виникнути легітимні очікування того, що він буде звільненим від нарахування та сплати податку у 2023 році та у подальшому невизначеному час, оскільки відпали фактичні підстави звільнення від оподаткування.

Факт заниження позивачем в уточнюючій декларації, що була подана 29.06.2023, суми податкового зобов`язання на 3 477 682,46 грн встановлений, тому податковий орган мав законні підстави для визначення суми податкового зобов`язання апелянту з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2023 рік та для застосування до апелянта штрафних санкцій у розмірі 10 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання.

Таким чином, відповідно до податкового повідомлення-рішення від 27.11.2023 №00112370406 контролюючий орган правомірно збільшив суму податкового зобов`язання позивача з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки сплачений юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості.

За правилами частини другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства  України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

На підставі встановлених обставин справи та з урахуванням нормативного регулювання, що підлягає застосуванню у спірних правовідносинах, в межах вимог касаційної скарги, суд не може визнати доводи позивача для скасування рішення судів першої та апеляційної інстанції обґрунтованими.

Як встановлено пунктом 1 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства  України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та  (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

постановив:
Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Наваль Парк» - залишити без задоволення.

Рішення  Миколаївського окружного адміністративного суду від 21.03.2024та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11.06.2024 у справі № 400/15519/23 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не може бути оскаржена.

Судді | В.В. Хохуляк Л.І. Бившева   Р.Ф. Ханова