П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
27 березня 2025року                                                                                    м. Київ
                                                                     
        Справа № 755/21446/24
Апеляційне провадження №22-ц/824/6180/2025
 
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:            судді-доповідача:     Соколової В.В.
                        суддів:                       Невідомої Т.О., Поліщук Н.В.
розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Таскомбанк» на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва, постановлену під головуванням судді Хромової О.О. 13 грудня 2024 року, у справі за позовом Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,  
 
В С Т А Н О В И В
 
У грудні 2024 року представник позивача звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за заявою-договором №2892332-013 про надання кредиту готівкою на власні потреби від 04 лютого 2022 року, що становить 421110,19 грн.
 
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 13 грудня 2024 року позовну заяву Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - визнано неподаною та повернуто позивачу.
Повертаючи позовну заяву, подану та підписану  адвокатом Романів А.А., ним  не було надано належних документів, які б підтверджували його повноваження, зокрема, представником було надано довіреність, підписану Головою правління АТ «Таскомбанк», повноваження якого не підтверджені, також не надано договору про надання правової допомоги та/або трудового договору.
 
Не погодився із вказаним судовим рішенням АТ «Таскомбанк», представником подано апеляційну скаргу, так як вважає, що ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права. В доводах апеляційної скарги представник позивача зазначає, що на підтвердження своїх повноважень ним було додано до позовної заяви копію довіреності, видану головою правління АТ «Таскомбанк» - Дубєєм В.В., а також свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю, що згідно норм ЦПК є достатнім для підтвердження повноважень представника.
Крім того, вказує, що до апеляційної скарги ним долучено Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань на АТ «Таскомбанк», в якому зазначено що керівником товариства є Дубєй Володимир Володимирович.
А тому, вказує, що суд першої інстанції не мав підстав для повернення позовної заяви, у зв`язку з чим просить задовольнити апеляційну скаргу, скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
 
Відповідач правом на подачу відзиву не скористався.
 
В порядку ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37 - 40 ч. 1 ст. 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. А відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Тому розгляд справи здійснюється без виклику сторін в порядку письмового провадження.
 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, колегія суддів виходить з такого.
 
Відповідно до ч.3 ст.58 ЦПК України юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.
Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, представником у суді може бути адвокат або законний представник. 
Згідно з ч.ч.1,2,3 ст.62 ЦПК України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені, зокрема, довіреністю фізичної або юридичної особи.
Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.
Повноваження адвоката, як представника підтверджуються одним з таких документів: довіреністю; ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України «Про безоплатну правничу допомогу».
Згідно зч.2 ст.175 ЦПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатись до суду в інтересах іншої особи.
Частиною 7 ст.177 ЦПК України визначено, що до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.
Згідно з  п.1 ч.4 ст.185 ЦПК України  заява повертається у випадках, коли  заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права  її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.  
Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні регулюються Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».
Частиною 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» закріплено перелік документів, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Частиною 3 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.
Верховний суд у постанові від 12 жовтня 2018 року у справі № 908/1101/17 дійшов висновку, що важливим є, щоб особа, яка здійснює представництво за довіреністю, мала статус адвоката та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю. Тоді як довіреність визначає лише повноваження адвоката, межі наданих представникові прав та перелік дій, які він може вчиняти для виконання доручення, 
 
З наведених обставин справи вбачається, що вона подана 28 листопада 2024 року та підписана адвокатом Романів А.А., як представником позивача АТ «Таскомбанк».
Повертаючи позовну заяву позивачу, суд першої інстанції виходив з того, що адвокатом Романів А.А., який підписав позовну заяву, не було надано належні документи, які підтверджують його повноваження, зокрема, договору про надання правової допомоги та/або трудового договору, а надана довіреність підписана особою, повноваження якої не підтверджені. Проте, суд апеляційної інстанції не погоджується з такими висновками суду з огляду на наступне.
До позовної заяви, поданої та підписаної адвокатом Романів А.А. було додано копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ВН № 000543, виданого радою адвокатів Вінницької області 29 серпня 2019 року, згідно якого Романів А.А. має право на зайняття адвокатською діяльністю /а.с.9-10/,  копію довіреності № 193 від 23 липня 2024 року, підписаної головою правління банку Дубєєм В.В., якою адвокат Романів А.А. уповноважений на представлення інтересів Акціонерного товариства «Таскомбанк» в судах всіх інстанцій та юрисдикцій /с.с.11-12/. Отже, адвокатом Романів А.А. до позовної заяви було додано належні документи, передбачені вищезазначеними нормами ЦПК України, у підтвердження своїх повноважень на представлення інтересів позивача у суді, у тому числі і на підписання позовної заяви.
Посилання суду першої інстанції на необхідність надання адвокатом у підтвердження своїх повноважень трудового договору, посадової інструкції не ґрунтуються на нормах процесуального права, оскільки законодавство таких вимог не містить, крім того ні у позовній заяві, ні у довіреності не зазначено, що адвокат Романів А.А. представляє позивача у порядку самопредставництва.
Разом з цим, якщо суд першої інстанції мав сумнів щодо того, що Дубєй В.В. є керівником АТ «Таскомбанк», він не був позбавлений можливості перевірити це за відкритими даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.
Отже, представником позивача Романів А.А. до позовної заяви були додані документи, які підтверджують його повноваження на подання та підписання від імені АТ «Таскомбанк» позовної заяви.
За наведених вище обставин, колегія суддів вважає, що повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції не здійснив належну перевірку повноважень представника чим порушив норми процесуального права.
Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.
Так, у справі «Bellet v. France» Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві.
Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.
Таким чином, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про відсутність підстав для повернення позовної заяви, оскільки позивачем доведено підстави для представництва його інтересів адвокатом в суді, що підтверджується достатніми доказами.
Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, що у відповідності до вимог п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
 
Керуючись ст. ст. 367, 374, 379, 381- 384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції
 
П О С Т А Н О В И В
 
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Таскомбанк»  - задовольнити.
Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 13 грудня 2024 року -  скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 (тридцяти) днів.
 
Суддя-доповідач:                                                                             В.В. Соколова 
 
Судді:                                                                                                 Т.О. Невідома  
 
Н.В. Поліщук