УХВАЛА
18 квітня 2025 року
м. Київ
 
справа № 487/4279/23 
провадження № 61-186ск25
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Пархоменка П. І., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Єнова Лілія Миколаївна, на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 09 вересня 2024 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 02 грудня 2024 року
у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Князєва Юлія Анатоліївна, про визнання договору дарування недійсним,
 
постановив ухвалу про наступне:
 
1.                 02 січня 2025 року представник ОСОБА_1 (далі - позивач) - адвокат Єнова Л. М. подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 09 вересня 2024 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 02 грудня 2024 року у цивільній справі № 487/4279/23.
2.                 Ухвалою Верховного Суду від 27 січня 2025 року касаційну скаргу залишено без руху та встановлено строк для усунення наявних у ній недоліків шляхом надання:
1) уточненої касаційної скарги із чітким зазначенням в ній підстави (підстав) касаційного оскарження, передбаченої (передбачених) статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК), з урахуванням роз`яснень, викладених в цій ухвалі, а також відомостей про наявність або відсутність у позивача та його представника електронних кабінетів;
2) копій доданих до касаційної скарги документів, яких позивач не надала раніше, для інших учасників справи.
3.                 20 лютого 2025 року, на виконання вимог вищевказаної ухвали, на адресу Верховного Суду надійшла уточнена касаційна скарга представника позивача, де вона зазначила, що подає касаційну скаргу на підставі пункту 2 частини другої статті 389 ЦПК, оскільки вважає, що необхідно відступити 
від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 14 липня 2021 року у справі 
№ 311/2233/19, від 26 липня 2022 року у справі № 760/21633/15, від 28 серпня 2019 року у справі № 753/10863/16, від 20 січня 2021 року у справі 
№ 522/24005/17.
4.                 У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього ЦПК в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
5.                 В касаційній скарзі представник позивача, як на підставу для касаційного оскарження рішення суду апеляційної інстанції посилається на пункт 2 частини другої статті 389 ЦПК України, проте не зазначає норму (норми) права, від висновку щодо застосування якої (яких), викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні, необхідно відступити, а також не наводить обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права, викладеного у постанові Верховного Суду та врахованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні.
6.                 Аргументи представника позивача зводяться до незгоди з оцінкою судами першої та апеляційної інстанцій зібраних доказів і встановлених обставин.
7.                 Коректне визначення підстав касаційного оскарження має важливе значення, оскільки суд касаційної інстанції переглядаючи у касаційному порядку судові рішення перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження (частина перша статті 400 ЦПК), підстава (підстави) відкриття касаційного провадження зазначаються в ухвалі про відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК), в окремих випадках не підтвердження підстав касаційного оскарження може мати наслідком закриття касаційного провадження (пункти 4, 5 частини першої статті 396 ЦПК).
8.                 Крім того, відповідно до ухвали про залишення цієї касаційної скарги без руху, представник позивача - адвокат Єнова Л. М. зобов`язана була зареєструвати електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами.
9.                 Адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку (абзац перший частини шостої статті 14 ЦПК).
10.             Всупереч вказаному, в уточненій касаційній скарзі представник
позивача - адвокат Єнова Л. М. вказала, що у неї та позивача відсутній електронний кабінет.
11.             З огляду на викладене представник позивача не виконала вимоги ухвали Верховного Суду від 27 січня 2025 року. В уточненій касаційній скарзі не навела належного обґрунтування підстави (підстав) касаційного оскарження, передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК; не зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами.
12.             Згідно частини другої статті 393 ЦПК у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
13.             Відповідно до частини третьої статті 185 ЦПК, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
14.             Оскільки у встановлений судом строк вимоги ухвали Верховного Суду 
від 27 січня 2025 року належним чином не виконані, недоліки касаційної скарги в повному обсязі не усунені, касаційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.
Керуючись статтями 185, 260, 261, 392, 393 ЦПК, Суд
УХВАЛИВ:
1.                 Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Єнова Лілія Миколаївна, на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 09 вересня 2024 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 02 грудня 2024 року у справі № 487/4279/23визнати неподаною і повернути особі, яка її подала.
2.                 Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню до суду з касаційною скаргою, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.
3.                 Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                       П. І. Пархоменко