УХВАЛА
про відкриття касаційного провадження

15 квітня 2025 року  
м. Київ
справа №260/4753/24
адміністративне провадження №К/990/10316/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., суддів Чиркіна С.М. та Шарапи В.М., перевіривши касаційну скаргу Виконавчого комітету Ужгородської міської ради
на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2024 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2025 року
у справі №260/4753/24
за позовом ОСОБА_1 
до Виконавчого комітету Ужгородської міської ради, 
треті особи: Міністерство фінансів України, Міністерство соціальної політики України 
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

У липні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом до Виконавчого комітету Ужгородської міської ради, треті особи - Міністерство фінансів України, Міністерство соціальної політики України, в якому просив:

1) визнати протиправною бездіяльність Виконавчого комітету Ужгородської міської ради щодо відмови складення та затвердження кошторису на капітальний ремонт з місцевого бюджету, що передбачений Порядком проведення безоплатного капітального ремонту власних житлових будинків і квартир осіб, що мають право на таку пільгу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 року №565 (далі - Порядок №565);

2) зобов`язати Виконавчий комітет Ужгородської міської ради відповідно до пункту 8 частини першої статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року №3551-XII (далі - Закон №3551-XII), пунктів 2, 3, 5-11 Порядку №565, скласти та затвердити кошторис на капітальний ремонт з місцевого бюджету прийняти рішення про проведення безоплатного капітального ремонту квартири ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2024 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2025 року, позов задоволено повністю.

Не погодившись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Виконавчий комітет Ужгородської міської ради 07 березня 2025 року, тобто в межах строку на касаційне оскарження, звернувся з касаційною скаргою до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 26 березня 2025 року касаційну скаргу Виконавчого комітету Ужгородської міської ради залишено без руху на підставі статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у зв`язку з несплатою судового збору та встановлено десятиденний термін з моменту отримання копії ухвали для надання документа про сплату судового збору у розмірі визначеному законом.

Копія ухвали надійшла в особистий кабінет відповідача через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» 26 березня 2025 року о 21:45.

У межах встановленого судом строку представник відповідача направив заяву про усунення недоліків та долучив документ про сплату судового збору.

Судом перевірено зарахування судового збору на рахунок Державної казначейської служби України.

Таким чином, недоліки касаційної скарги, що стали підставою для залишення касаційної скарги без руху, усунуто відповідачем у повній мірі.

Розглядаючи питання щодо можливості відкриття касаційного провадження у цій справі, колегія суддів виходить із наступного.

Відповідно до частин першої та четвертої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судами норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, зокрема, якщо: суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

На обґрунтування касаційної скарги скаржник зазначає, що судами першої і апеляційної інстанцій ухвалено оскаржувані судові рішення з неправильним застосуванням положень пункту 8 частини першої статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року №3551-XII (далі - Закон №3551-XII), пункту 1 частини першої статті 15, пункту 10 частини другої статті 16, статті 322 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), пункту 2 Порядку проведення безоплатного капітального ремонту власних житлових будинків і квартир осіб, що мають право на таку пільгу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 року №565 (далі - Порядок №565), порушенням положень статті 19 КАС України, та без урахування висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 09 грудня 2022 року у справі №761/25659/21, та висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 16 червня 2020 року у справі №810/789/17.

Так, на думку відповідача, спір у даній справі не стосується захисту прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, а отже не відноситься до юрисдикції адміністративних судів, оскільки спірні правовідносини пов`язані із захистом порушеного цивільного права, а саме щодо проведення капітального ремонту житла, яке належить позивачу на праві власності, а тому цей спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Скаржник вважає, що суди першої і апеляційної інстанцій безпідставно не врахували висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 09 грудня 2022 року у справі №761/25659/21, у якому зазначено, що сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати такий спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції; необхідно з`ясувати, у зв`язку із чим виник спір і за захистом яких прав особа звернулася до суду.

Також відповідач вважає, що суд апеляційної інстанції мав врахувати висновок Верховного Суду у подібних правовідносинах, викладений у постанові від 16 червня 2020 року у справі №810/789/17, у якому зазначено, що оскільки спірні правовідносини пов`язані із проведенням капітального ремонту житла, яке належить позивачу на праві власності, цей спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, позаяк у такому випадку особа звертається до суду за захистом порушеного цивільного права. Отже, такий спір не стосується захисту прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, а пов`язаний з вирішенням питання щодо житлового права.

У касаційній скарзі Виконавчий комітет Ужгородської міської ради просить Верховний Суд скасувати рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2024 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2025 року і ухвалити нове рішення, яким закрити провадження у справі №260/4753/24.

Таким чином, проаналізувавши підстави, на яких подано касаційну скаргу, доводи скаржника, зазначені в обґрунтування необхідності прийняття її до розгляду касаційним судом, а також положення статті 129 Конституції України, якою передбачено право на касаційне оскарження судового рішення, колегія суддів погоджується з необхідністю здійснити касаційний перегляд рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2024 року і постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2025 року, з метою з`ясування правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій положень пункту 8 частини першої статті 13 Закону №3551-XII, пункту 1 частини першої статті 15, пункту 10 частини другої статті 16, статті 322 ЦК України, пункту 2 Порядку №565, дотримання положень статті 19 КАС України,  а також перевірки необхідності врахування висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 09 грудня 2022 року у справі №761/25659/21, та висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 16 червня 2020 року у справі №810/789/17.

Верховний Суд також зазначає, що перегляд оскаржуваних судових рішень у касаційному порядку у цій справі може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики у подібних правовідносинах.

Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.

Крім того, у касаційній скарзі скаржником заявлено клопотання про зупинення дії рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2024 року та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2025 року у справі №260/4753/24, яке буде розглянуто судом у порядку підготовки справи до касаційного розгляду відповідно до статті 340 КАС України.

Керуючись статтями 248, 328, 330, 332, 334, 335, 338, 355, 359 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Виконавчого комітету Ужгородської міської ради на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2024 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2025 року у справі №260/4753/24 за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Ужгородської міської ради, треті особи: Міністерство фінансів України, Міністерство соціальної політики України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

2. Витребувати з Закарпатського окружного адміністративного суду справу №260/4753/24.

3. Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів (за їх наявності) разом з ухвалою про відкриття касаційного провадження.

4. Встановити для учасників справи десятиденний строк з дня отримання цієї ухвали для подання до суду касаційної інстанції відзиву на касаційну скаргу (у формі, встановленій частинами першою та другою статті 338 КАС України з висловленням позиції стосовно кожної з підстав касаційного оскарження: неправильного застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права), доказів надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

5. Встановити для учасників справи десятиденний строк з дня отримання вказаної ухвали для подання до суду заперечення щодо клопотання про зупинення дії рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2024 року та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2025 року у справі №260/4753/24.

6. Роз`яснити учасникам справи, що у разі невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу, зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству, суд, відповідно до статті 145 КАС України, може застосувати заходи процесуального примусу.

7. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                Я.О. Берназюк

Судді                                                                                                    С.М. Чиркін

                                                                                                    В.М. Шарапа