УХВАЛА 
 
08 квітня 2025 року
 
справа № 947/6748/20
провадження № 61-9588св24
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Сакари Н. Ю.,
 
розглянув заяву ОСОБА_1 , подану адвокатом Юшинською Іриною Євгенівною, про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом публічного акціонерного товариства «МТБ БАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У березні 2020 року Публічне акціонерне товариство «МТБ БАНК» (далі -                         ПАТ «МТБ БАНК») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
 
Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 21 грудня 2020 року позов             ПАТ «МТБ БАНК» задоволено.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «МТБ БАНК» прострочену заборгованість за кредитним договором від 26 червня 2008 року         № 00605/R2 у розмірі 14 158,64 дол. США та 206 220,86 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «МТБ БАНК» судовий збір у розмірі по 4 267,66 грн з кожного.
 
Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 18 січня 2021 року відмовлено     у задоволенні заяви ПАТ «МТБ БАНК» про ухвалення у справі додаткового судового рішення.
Виправлено описку в рішенні Київського районного суду м. Одеси від 21 грудня 2020 року, а саме: вказано вірно другий, третій, четвертий абзаци резолютивної частини рішення суду: стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «МТБ БАНК» прострочену заборгованість за кредитним договором від 26 червня 2008 року № 00605/R2 у розмірі 72 080,81 дол. США та                              207 419,24 грн; стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «МТБ БАНК» судовий збір у розмірі по 16 525,46 грн з кожного.
 
Постановою Одеського апеляційного суду від 29 травня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задоволено частково.
Рішення Київського районного суду м. Одеси від 21 грудня 2020 року залишено без змін.
Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 18 січня 2021 року скасовано               в частині виправлення описки.
 
Додатковою постановою Одеського апеляційного суду від 18 вересня 2024 року клопотання ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задоволено частково.
Стягнуто з ПАТ «МТБ БАНК» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн та судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 454,00 грн.
 
У липні 2024 року ПАТ «МТБ БАНК» подало до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Київського районного суду м. Одеси від 21 грудня 2020 року та постанову Одеського апеляційного суду від 29 травня 2024 року із врахуванням заперечень на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 18 січня 2021 року.
На зазначену касаційну скаргу у жовтні 2024 року представник ОСОБА_1 ,                             ОСОБА_2 - адвокат Юшинська І. Є. подала відзив.
 
У жовтні 2024 року ПАТ «МТБ БАНК» подало до Верховного Суду касаційну скаргу на додаткову постанову Одеського апеляційного суду від 18 вересня 2024 року,       у якій просить її скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення. На зазначену касаційну скаргу у листопаді 2024 року представник ОСОБА_1 ,                              ОСОБА_2 - адвокат Юшинська І. Є. подала відзив.
 
Постановою Верховного Суду від 10 березня 2025 року касаційні скарги ПАТ «МТБ БАНК» залишено без задоволення, рішення Київського районного суду м. Одеси від 21 грудня 2020 року, постанову Одеського апеляційного суду від 29 травня 2024 року та додаткову постанову Одеського апеляційного суду від 18 вересня 2024 року залишено без змін.
 
17 березня 2025 року від ОСОБА_1 надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення з ПАТ «МТБ БАНК» на її користь витрат на професійну правничу допомогу, надану їй у касаційній інстанції - в розмірі                       30 000 грн. Заява обґрунтована тим, що суд касаційної інстанції не вирішив питання про розподіл вказаних судових витрат.
 
Розглядаючи вимоги заяви ОСОБА_1 , колегія суддів дійшла висновку, що ця заява підлягає залишенню без розгляду з огляду на таке.
 
Відповідно до частин першої, другої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
 
Згідно із статтею 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення у таких випадках: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
 
Відповідно до вимог підпункту в пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України постанова суду касаційної інстанції складається з розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.
 
Аналіз матеріалів справи свідчить, що при вирішенні цієї справи Верховний Суд у постанові від 10 березня 2025 року не вирішив питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, а ОСОБА_1 та її представником не було подано відповідного клопотання з попереднім розрахунком таких витрат.
 
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 3 частини першої статті 133 ЦПК України).
 
Під час розгляду справи в суді касаційної інстанції інтереси відповідачки   ОСОБА_1 представляла адвокат Юшинська І. Є. на підставі договору про надання правової допомоги від 06 вересня 2022 року та додаткової угоди № 1 до цього договору.
 
На обґрунтування витрат на правову допомогу, надану заявниці в суді касаційної інстанції, остання надала до суду додаткову угоду № 1 до договору про надання правової допомоги № 6-09/22 від 06 вересня 2022 року, розрахунок суми гонорару адвоката Юшинської І. Є. за надану правову допомогу, звіт про надання послуг за додатковою угодою, акт приймання-передачі послуг адвоката на суму                           30 000,00 грн, рахунок на оплату послуг, квитанцію про часткову сплату гонорару в сумі 15 000,00 грн, договір про надання правової допомоги  від 06 вересня                      2023 року № 6-09/22, а також квитанцію про направлення заяви про ухвалення додаткового рішення позивачу ПАТ «МТБ БАНК».
 
У частині восьмій статті 141 ЦПК України зазначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
 
Отже, для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу сторона у справі зобов`язана надати суду докази понесення таких витрат до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву та подала попередній розрахунок таких витрат.
 
Водночас суд, вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, зобов`язаний врахувати подані стороною у строк, визначений частиною восьмою статті 141 ЦПК України, докази, надати їм належну оцінку і лише після цього прийняти відповідне судове рішення з цього питання.
 
Вимога частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити в зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати не проводяться.
 
Указані висновки узгоджуються з позицією Великої Палати Верховного Суду щодо порядку стягнення витрат на правову допомогу, викладеною у додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15 (провадження № 14-382цс19).
 
Відповідно до частин четвертої, п`ятої, восьмої статті 83 ЦПК України, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від
 
неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.
 
Згідно з частинами першою, третьою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк.
 
Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (стаття 126 ЦПК України).
 
Установлено, що під час розгляду справи в суді касаційної інстанції ні заявниця ОСОБА_1 , ні її представник - адвокат Юшинська І. Є. не заявляли про намір відшкодувати витрати на професійну правничу допомогу, у тому числі і у відзивах на касаційні скарги (а. с. 55-63, 104-109, т. 5).
 
Вказане свідчить про те, що заявниця не дотрималась встановленого  частиною восьмою статті 141 ЦПК України порядку відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
 
Виходячи з вищенаведеного, наявні підстави для застосував приписів частини восьмої статті 141 ЦПК України, за змістом яких у разі неподання доказів на підтвердження витрат, які понесла сторона у зв`язку з розглядом справи, протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву, така заява залишається без розгляду.
 
Керуючись статтями 141, 270 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суд

 

УХВАЛИВ:
 
Заяву ОСОБА_1 , подану адвокатом Юшинською Іриною Євгенівною, про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом публічного акціонерного товариства «МТБ БАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, залишити без розгляду.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                             О. В. Білоконь
 
                                                                                      О. М. Осіян
                                                                                              
Н. Ю. Сакара