Головуючий І інстанції: С.С. Сич
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2025 р. 	Справа № 440/3456/24	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді Ральченка І.М.,
Суддів: Подобайло З.Г. ,  Катунова В.В. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16.12.2024, по справі № 440/3456/24
за позовом     ОСОБА_1  
до    Військової частини НОМЕР_1                    
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, у якому просив:
- визнати дії військової частини НОМЕР_1 , що полягають у не нарахуванні та невиплаті додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2023 № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану у розмірі 503333,3 грн. за перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, через отримання поранення за періоди: 18.06.2023 по 22.06.2023, з 22.06.2023 по 23.06.2023, з 11.07.2023 по 01.08.2023, з 01.09.2023 по 13.09.2023, з 15.09.2023 по 18.09.2023, з 16.10.2023 по 06.11.2023, з 14.12.2023 по 03.01.2024 та за періоди перебування у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення на підставі довідки військово-лікарської комісії № 5673 від 18.09.2023 та довідки військово-лікарської комісії № 4135/3 від 15.11.2023;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату додаткової винагороди, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2023 № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану у розмірі 503333,30 грн. за перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, через отримання поранення за періоди: 18.06.2023 по 22.06.2023, з 22.06.2023 по 23.06.2023, з 11.07.2023 по 01.08.2023, з 01.09.2023 по 13.09.2023, з 15.09.2023 по 18.09.2023, з 16.10.2023 по 06.11.2023, з 14.12.2023 по 03.01.2024 та за періоди перебування у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення на підставі довідки військово-лікарської комісії № 5673 від 18.09.2023 та довідки військово-лікарської комісії № 4135/3 від 15.11.2023.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 16.12.2024 позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати не в повному обсязі ОСОБА_1 додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за період перебування ОСОБА_1 на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, з 01.09.2023 по 13.09.2023 включно та з 17.12.2023 по 03.01.2024 включно.
Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити (з урахуванням раніше виплачених сум) ОСОБА_1 додаткову винагороду відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", збільшену до 100000 гривень, за період перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, з 01.09.2023 по 13.09.2023 включно та з 17.12.2023 по 03.01.2024 включно.
В решті позовних вимог відмовлено.
Відповідач, не погодився з рішенням суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати. В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що зі змісту довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), яка була додана позивачем до позовної заяви вбачається, що позивач 16.06.2023 одержав травму, пов`язану із захистом Батьківщини: закрита черепно-мозгова травма; струс головного мозку; акубаротравма. Зі змісту первинної медичної картки форми 100 вбачається, що позивач 10.07.2023 отримав поранення: баротравма; вогнепальне осколочне сліпе поранення ділянки лівого колінного суглобу медіальної поверхні. У відповідності до довідки військово-лікарської комісії від 15.11.2023 № 4135/3 встановлено діагноз: стан після оперативного лікування (15.09.2023) з приводу розриву заднього медіального меніска та заднього рогу латерального меніска із хондромаляцією ІІ-ІІІ ст з дефектом суглобового хресця медіального виростку лівого колінного суглоба, як наслідок вогнепального поранення (10.07.2023) вогнапального осколкового сліпого поранення м`яких тканин нижньої третини лівого стегна та ділянки лівого колінного суглоба з закритою травмою лівого колінного суглоба в лівому колінному суглобі, набряку м`яких тканин, порушення рухливості лівого колінного суглоба, з тимчасовим порушенням функції лівої нижньої кінцівки. Таким чином, захворювання, які призвели до госпіталізації військовослужбовця у період з 01.09.2023 – 13.09.2023 та 14.12.2023 – 03.01.2024, не пов`язані із отриманими позивачем пораненнями (травмами, контузіями) під час захисту  Батьківщини, підстав для нарахування та виплати додаткової винагороди немає.
На підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження, у зв`язку з чим фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Як встановлено судовим розглядом, позивач перебував на військовій службі з 07.12.2022, з 29.02.2023 – у військовій частині НОМЕР_1 .
16.06.2023 під час виконання обов`язків із захисту Батьківщини позивач отримав травму (ВТ (16.06.2023). ЗЧМТ. СГМ. АКБТ), що підтверджено довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) військової частини НОМЕР_1 від 18.06.2023 № 300.
В подальшому позивач проходив лікування в закладах охорони здоров`я:
-          з 18.06.2023 по 22.06.2023 у КНП "Міська лікарня № 9" Запорізької міської Ради, що підтверджується випискою із медичної картки хворого № 2677 Терапевтичне відділення № 2;
-          з 22.06.2023 по 23.06.2023 у КНП "Міська лікарня № 6" ЗМР, що підтверджується виписним епікризом з історії хвороби № 4456;
-          з 11.07.2023 по 01.08.2023 у КНП "Міська лікарня № 7" ЗМР, що підтверджується виписним епікризом № 3741;
-          з 01.09.2023 по 13.09.2023 в Полтавській обласній клінічній лікарні ім. М.В. Скліфосовського, що підтверджується випискою із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого № 27031 від 13.09.2023;
-          з 15.09.2023 по 18.09.2023 у КП "2-га міська клінічна лікарня Полтавської міської ради, що підтверджується випискою із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого № 6794 від 18.09.2023;
-          з 14.12.2023 по 03.01.2024 - в медичному реабілітаційному центрі "Миргород", що підтверджується випискою із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого № 2371 від 03.01.2024.
Позивач, вважаючи протиправним не нарахування та не виплату у належному розмірі грошового забезпечення, звернувся до суду із даним позовом.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач за період перебування на лікуванні з 01.09.2023 по 13.09.2023, з 17.12.2023 по 03.01.2024 набув право на отримання грошового забезпечення, у тому числі додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168.
Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Так, відповідачем рішення суду першої інстанції оскаржується в частині задоволених позовних вимог, з огляду на що судове рішення переглядається в частині позовних вимог за період з 01.09.2023 по 13.09.2023, з 17.12.2023 по 03.01.2024.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги відповідач зазначав, що захворювання, які призвели до госпіталізації військовослужбовця у період з 01.09.2023 по 13.09.2023 та з 14.12.2023 по 03.01.2024, не пов`язані із отриманими позивачем пораненнями (травмами, контузіями) під час захисту Батьківщини, а тому підстави для нарахування та виплати додаткової грошової винагороди, передбаченої п. 1 Постановою № 168, відсутні.
З цього приводу колегія суддів зазначає наступне.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-XII.
Частиною 1 ст. 2 Закону № 2232-ХІІ встановлено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-XII.
Відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону № 2011-ХІІ у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Згідно з ч. 4 ст. 9 Закону № 2011-XII грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України визначений Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України № 260 від 07.06.2018.
Відповідно до п. 2 Порядку № 260 грошове забезпечення військовослужбовця включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Пунктом 3 Порядку № 260 встановлено що підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).
Відповідно до п. 8 Порядку № 260 грошове забезпечення виплачується за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні на підставі наказу командира (начальника, керівника).
Пунктом 9 Порядку № 260 передбачено, що грошове забезпечення за останніми займаними посадами виплачується за період звільнення від виконання службових обов`язків у зв`язку з хворобою та перебуванням на лікуванні в лікарняних закладах та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою (відпустці за станом здоров`я) (далі - відпустка для лікування у зв`язку з хворобою), але не більше чотирьох місяців із дня вибуття з військової частини (крім випадків, передбачених чинним законодавством України, більш тривалих строків перебування на лікуванні).
Згідно з п. 1 розділу XXVIII Порядку № 260 грошове забезпечення військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), зарахованим у розпорядження відповідних командирів або звільненим від посад, виплачується в розмірі грошового забезпечення, яке військовослужбовці отримували за займаними посадами до зарахування в розпорядження, але не більше ніж два місяці.
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.
Одночасно військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування постановлено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.
На виконання указів Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" та № 69 "Про загальну мобілізацію" Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 була прийнята постанова № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (надалі Постанова № 168 у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Пунктом 1 Постанови № 168 установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Згідно з абз. 4 п. 1 Постанови № 168, право на виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень мають військовослужбовці за умов:
- отримання поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини;
- перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Таким чином, аналіз наведених норм законодавства України, чинних на момент виникнення спірних правовідносин, дає підстави для висновку, що встановлена Постановою № 168 додаткова винагорода є складовою грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України, що виплачується їм на період дії воєнного стану.
Ця додаткова винагорода підлягає виплаті, зокрема, військовослужбовцям Збройних Сил України, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Отже, норми Постанови № 168 передбачають встановлення двох умов, необхідних для виплати винагороди за час перебування у відпустці для лікування, а саме: пов`язаність поранення (контузія, травма, каліцтво) військовослужбовця із захистом Батьківщини, а також таке поранення є тяжким за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Судовим розглядом встановлено, що позивач 16.06.2023 під час виконання обов`язків із захисту Батьківщини отримав травму (ВТ (16.06.2023). ЗЧМТ. СГМ. АКБТ), що пов`язана із захистом Батьківщини, на підтвердження чого наявні довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) військової частини НОМЕР_1 від 18.06.2023 № 300, довідка військово-лікарської комісії № 4135/3 від 15.11.2023. 
Згідно з первинною медичною карткою (форма 100) ОСОБА_1 10.07.2023 отримав вогнепальне поранення, діагноз: БТ.ВОСП ділянки лівого колінного суглобу медіальної поверхні.
В подальшому позивач проходив лікування в закладах охорони здоров`я, у тому числі: з 01.09.2023 по 13.09.2023 в Полтавській обласній клінічній лікарні ім. М.В. Скліфосовського, що підтверджується випискою із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого № 27031 від 13.09.2023; з 14.12.2023 по 03.01.2024 - в медичному реабілітаційному центрі "Миргород", що підтверджується випискою із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого № 2371 від 03.01.2024.
Обґрунтовуючи відсутність підстав для нарахування та виплати позивачу за вказані періоди проходження лікування додаткової грошової винагороди, передбаченої п. 1 Постановою № 168, відповідач посилався на те, що захворювання, які призвели до госпіталізації військовослужбовця, не пов`язані із отриманими позивачем пораненнями (травмами, контузіями) під час захисту Батьківщини.
З цього приводу колегія суддів зазначає наступне.
З аналізу положень Постанови № 168 встановлено, що для нарахування додаткової винагороди у спірних правовідносинах обов`язковою є наявність двох умов, а саме: військовослужбовець Збройних Сил України перебуває на лікуванні після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, поранення (контузія, травмою, каліцтво) пов`язані із захистом Батьківщини.
Так, із матеріалів справи встановлено, що під час лікування в Полтавській обласній клінічній лікарні ім. М.В. Скліфосовського з 01.09.2023 по 13.09.2023 позивач перебував в офтальмологічному відділенні,  встановлений діагноз: часткова атрофія ДНЗ правого ока, що підтверджується випискою із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого № 27031 від 13.09.2023.
У свою чергу, у період з 14.12.2023 по 03.01.2024 позивач проходив лікування в медичному реабілітаційному центрі "Миргород", що підтверджується випискою із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого № 2371 від 03.01.2024, де встановлений діагноз: міжхребцовий остеохондроз поперекового відділу хребта з больовим синдромом, хронічний вертеброгенний попереково-крижовий радикуліт, фаза клініко-функціонального відновлення. 
На підтвердження пов`язаності поранення із захистом Батьківщини позивачем надано довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) військової частини НОМЕР_1 від 18.06.2023 № 300 16.06.2023, згідно з якою під час виконання обов`язків із захисту Батьківщини позивач отримав травму (ВТ (16.06.2023). ЗЧМТ. СГМ. АКБТ).
Відповідно до довідки військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_2 № 8347 від 04.08.2023 солдат військової служби за контрактом ОСОБА_1 отримав травму, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини, на підставі статті 81 графи ІІ Розкладу хвороб потребує відпустки для лікування після поранення на 30 календарних діб. Діагноз Стан після оперативного лікування (10.07.2023): ПХО ран; (14.07.2023): накладання вторинних швів; (19.07.2023): видалення стороннього тіла м`яких тканин лівого стегна з приводу вогнепального осколкового сліпого поранення (10.07.2023) м`яких тканин медіальної поверхні лівого колінного суглобу з наявністю стороннього тіла (металевого уламку) у вигляді посттравматичної контрактури, незміцнілих рубців зі стійким больовим синдромом, з тимчасовим порушенням функції.
Відповідно до довідки військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_3 № 5673 від 18.09.2023 старший солдат військової служби за контрактом ОСОБА_1 отримав поранення, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини, на підставі статті 81 графи ІІ Розкладу хвороб потребує відпустки для лікування після поранення на 30 календарних діб. Діагноз та постанова військово-лікарської комісії про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): Стан після оперативного лікування (15.09.2023) з приводу вогнепального пошкодження обох менісків лівого колінного суглобу (10.07.2023) з тимчасовим порушенням функцій.
Згідно з довідкою військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_4 /3 № 4135/3 від 15.11.2023 солдат військової служби за контрактом ОСОБА_1 отримав поранення, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини, згідно наказу МОЗ України від 04.07.2007 № 370 травма кваліфікується як тяжка, на підставі статті 65 графи ІІ Розкладу хвороб потребує відпустки для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) на 30 календарних днів. Діагноз та постанова військово-лікарської комісії про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): Стан після оперативного лікування (15.09.2023) з приводу розриву заднього рогу медіального меніску та заднього рогу латерального меніску із хондромаляцією ІІ-ІІІ ст з дефектом суглобового хресця медіального виростку лівого колінного суглобу, як наслідок вогнепального поранення (10.07.2023) вогнепального осколкового сліпого поранення м`яких тканин нижньої третини лівого стегна та ділянки лівого колінного суглобу, з закритою травмою лівого колінного суглобу, лікований оперативно, у вигляді стійкого больового синдрому в лівому колінному суглобі, набряку м`яких, тканин, порушення рухливості лівого колінного суглобу, з тимчасовим порушенням функції лівої нижньої кінцівки.
Натомість, документів на підтвердження пов`язаності проходження лікування за встановленими діагнозами: часткова атрофія ДНЗ правого ока; міжхребцовий остеохондроз поперекового відділу хребта з больовим синдромом, хронічний вертеброгенний попереково-крижовий радикуліт, фаза клініко-функціонального відновлення, із отриманими пораненнями (контузіями, травмами, каліцтвами), пов`язаними із захистом Батьківщини, матеріали справи не містять, сторонами не надано.
За наведених обставин колегія суддів доходить висновку, що оскільки у ході судового розгляду не встановлено причинний зв`язок між захворюваннями, що стали підставою для проходження позивачем лікування у спірні періоди з 01.09.2023 по 13.09.2023, з 14.12.2023 по 03.01.2024, із отриманими під час здійснення заходів із захисту Батьківщини травмами (пораненнями, контузіями, каліцтвами), позивач не набув право на отримання додаткової винагороди, передбаченої п. 1 постанови № 168, за спірний період.
З огляду на викладене колегія суддів вважає помилковими висновки суду першої інстанції щодо наявності підстав для нарахування та виплати відповідачем позивачу додаткової винагороди, встановленої Постановою № 168, за період 01.09.2023 по 13.09.2023, з 14.12.2023 по 03.01.2024.
Отже враховуючи викладене, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення позовних вимог у наведеній частині.
Зазначеного суд першої інстанції не врахував, у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку в частині задоволення позовних вимог.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно зі ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Таким чином, колегія суддів доходить висновку про скасування рішення суду першої інстанції у наведеній частині, із прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог. 
Керуючись ст. ст. 243, 250,  311, 315,  317, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 - задовольнити.
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16.12.2024 по справі № 440/3456/24 - скасувати в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 . 
Ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Головуючий суддя 		І.М. Ральченко 	
Судді	   	З.Г. Подобайло    В.В. Катунов