Справа № 165/4888/24 	Головуючий у 1 інстанції: Ференс-Піжук О. Р. 	
Провадження № 22-ц/802/328/25  	  Доповідач: Данилюк  В. А.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
24 березня 2025 року                                                  місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді Данилюк В. А.,
суддів Киці С. І., Шевчук Л. Я.,

розглянувши в місті Луцьку в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Виконавчий комітет Нововолинської міської ради Волинської області, про встановлення батьківства та стягнення аліментів на утримання дитини, за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 адвоката Колодійчук Наталії Володимирівни на ухвалу Нововолинського міського суду Волинської області від 21 січня 2025 року,
В С Т А Н О В И В:
В листопаді 2024 року позивач ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Виконавчий комітет Нововолинської міської ради Волинської області, про встановлення батьківства та стягнення аліментів на утримання дитини.
26.12.2024 представник відповідача ОСОБА_3 подав до суду заяву про зупинення провадження у справі, мотивуючи тим, що відповідач ОСОБА_2 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 з 15 червня 2016 року по даний час, що підтверджується довідкою в/ч НОМЕР_1 від 16.12.2024 за №721. На даний момент відповідач перебуває у складі ЗСУ, що переведені на воєнний стан.
Ухвалою Нововолинського міського суду Волинської області від 21 січня 2025 року зупинено провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Виконавчий комітет Нововолинської міської ради Волинської області, про встановлення батьківства та стягнення аліментів на утримання дитини до припинення перебування відповідача ОСОБА_2 у складі Збройних Сил України. 
Не погоджуючись з ухвалою суду, представника позивача ОСОБА_1 адвокат Колодійчук Н. В. подала апеляційну скаргу, в якій зазначає, що, зважаючи на предмет позову, а саме стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини вперше, зупинення провадження у цій справі не відповідає загальним завданням цивільного судочинства, зокрема, справедливому, неупередженому та своєчасному розгляду і вирішенню цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів сторін, адже це прямо порушує інтереси дитини. Просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду.
У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача ОСОБА_3 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду залишити без змін.
Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в порядку ч. 2 ст. 369 ЦПК України.
Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.
Згідно з ч. 1-3,5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованими.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам ухвала суду першої інстанції відповідає.
З матеріалів справи убачається, що на момент вирішення заявленого клопотання про зупинення провадження у справі відповідач ОСОБА_2 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 з 15 червня 2016 року по даний час, що підтверджується довідкою в/ч НОМЕР_1 від 16.12.2024 за №721. На даний момент відповідач перебуває у складі ЗСУ, що переведені на воєнний стан, отже існують визначені у нормі п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України обов`язкові підстави для зупинення провадження у справі, які унеможливлюють продовження розгляду даної справи.
Постановляючи ухвалу про зупинення провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України, суд першої інстанції виходив із того, що предметом судового розгляду у вказаній справі є встановлення батьківства та стягнення аліментів на утримання дитини. Тобто ключовим моментом є те, що першою вимогою позивача є встановлення батьківства а не його оспорювання особою, яка записана батьком дитини. Крім того, представник позивача у даній справі звернулася до суду із клопотанням про призначення судово-генетичної експертизи для вирішення питанн,я чи відповідач  ОСОБА_2  є біологічним батьком ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , для проведення якої відповідач, який на даний час перебуває на військовій службі в ЗСУ, має прибути на виклик до експертної установи та здати біологічні зразки. відповідач є військовослужбовцем та перебуває на військовій службі, а тому провадження по справі необхідно зупинити до припинення його перебування у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан.
Такий висновок суду ґрунтується на законі.
Відповідно до ч. 2, 3 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ в Україні введено воєнний стан, який неодноразово продовжено, що діє на даний час.
Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження в справі в разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених п. 2 ч. 1 ст. 251 цього Кодексу - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.
Конструкція формулювань положення ст. 251 ЦПК України дає підстави для висновку про імперативний характер даної норми в частині обов`язку суду зупинити провадження по справі при наявності обставин, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, незалежно від наявності клопотання сторони по справі про зупинення провадження.
На підтвердження перебування відповідача ОСОБА_2 у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції надано довідку військової частини НОМЕР_1 від 16.12.2024 року №721, яка видана капітану медичної служби ОСОБА_2 про те, що він дійсно проходить військову службу з 15.06.2016 року по теперішній час.
Наданий відповідачем доказ є належними, достовірними і достатніми в розумінні положень ст.ст. 77, 79,80 ЦПК України, для підтвердження тієї обставини, що військова частина НОМЕР_2 , в якій ОСОБА_2 проходить військову службу, бере участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, що, у свою чергу, є передбаченою п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України обов`язковою та безальтернативною підставою для зупинення провадження у справі.
Доводи апеляційної скарги на порушення оскаржуваною ухвалою розумні строки розгляду справи, колегія суддів відхиляє, з огляду на наступне.
Як зазначено у постанові Верховного Суду України від 07 жовтня 2015 року у справі № 6-1367цс15, зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення. Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.
Такою об`єктивною обставиною є війна та запроваджений згідно з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», що продовжений та триває і на час ухвалення цього судового рішення, а також обставина виконання відповідачем покладеного на нього обов`язку по захисту Батьківщини.
Апеляційний суд бере до уваги, що ст. ст. 251, 252 ЦПК України, якими передбачено порядок та умови зупинення провадження у справі і які містять вичерпний перелік підстав, за яких суд зобов`язаний або має право зупинити провадження у справі, визначають, що така підстава, як перебування сторони у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції, є обов`язковою підставою для суду зупинити провадження у справі.
Апеляційний суд вважає необхідним зазначити, що зупинення провадження у справі є тимчасовим заходом, оскільки кожна війна має обов`язково закінчитися, або у разі звільнення ОСОБА_2 зі складу військ Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що захищають нашу Батьківщину та переведені на воєнний стан, ОСОБА_2 зможе ініціювати питання про поновлення провадження шляхом подання до суду відповідного клопотання. Тому тимчасове припинення провадження у справі, яке має легітимну мету забезпечити рівний доступ сторін до суду, що згідно ст. 12 ЦПК України є елементом принципу змагальності, - у даному випадку не позбавляє права позивачки на справедливий суд, що гарантується ст. 6 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, принцип пропорційності, ст. 11 ЦПК України, у даному випадку не порушений.
Відповідно до ч. 1. ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За наведених обставин оскаржувана ухвала постановлена судом першої інстанції з дотриманням норм процесуального права, судом першої інстанції в повній мірі з`ясовано обставини, що мають значення для справи, доводи скарги висновків суду не спростували, а тому апеляційна скарга не підлягає до задоволення.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, суд
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 адвоката Колодійчук Наталії Володимирівни залишити без задоволення.
Ухвалу Нововолинського міського суду Волинської області від 21 січня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України. 

Головуючий

Судді