П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
10 лютого 2025 року                                                                                         м. Київ
 
Справа №760/563/24
Апеляційне провадження № 33/824/110/2025
 
Київський апеляційний суд в складі судді Соколової В.В., за участі секретаря Цюрпіти Д.О., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Солом'янського районного суду м. Києва від 07 лютого 2024 року за матеріалами, які надійшли з Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, 
 
В С Т А Н О В И В
 
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №728021 від 20 грудня 2023 року, 26 листопада 2023 року о 18 год. 00 хв. у м. Києві, проспект Повітрофлотський, буд. 5, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом VOLKSWAGEN Touareg д.н.з. НОМЕР_1 , виїхав на зустрічну смугу руху, що призвело до зіткнення з транспортним засобом CHEVROLET Aveo д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , транспортним засобом MAZDA 6 д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_3 , транспортним засобом PEUGEOT Rifter д.н.з. НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_4 , транспортним засобом PEUGEOT 307 д.н.з. НОМЕР_5 під керуванням ОСОБА_5 .. Внаслідок чого всі транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, а водій транспортного засобу CHEVROLET Aveo д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження, чим порушив вимоги п. 11. 4 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.
 
Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 07 лютого 2024 року ОСОБА_1 - визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Застосовано до ОСОБА_1 , адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 9 (дев'ять) місяців.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605, 60 грн.
Постанова суду мотивована тим, що вина ОСОБА_1 підтверджується матеріалами справи, зокрема,  протоколом про адміністративне правопорушення ААД №728021 від 20 грудня 2023 року, схемою місця ДТП, поясненнями учасників ДТП та  іншими доказами.
Застосовуючи до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на дев`ять місяців, суд першої інстанції прийняв до уваги характер правопорушення та особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, а також врахував відсутність обставин, які б пом`якшували відповідальність останнього, наслідки грубого порушення ПДР України.
 
Не погодився із вказаною постановою, в частині застосування адміністративного стягнення, ОСОБА_1 , ним подана апеляційна скарга, яка містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. Клопотання мотивовано тим, що він не був належним чином повідомлений про розгляд справи та не був присутній під час оголошення оскаржуваної постанови.  Постанова не була направлена йому у встановлений законом строк. Про наявність оскаржуваної постанови він дізнався з листа Національної поліції України про її виконання, який надійшов на його адресу 14 травня 2024 року. Після цього він звернувся до адвоката, та адвокат ознайомився з матеріалами справи 21 травня 2025 року, про що наявна відмітка в матеріалах справи. Оскільки він не був присутній при розгляді справи та при оголошенні постанови, отримав її лише 21 травня 2024 року, просить суд поновити строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що він не оспорює обставини вчинення ним адміністративного правопорушення та його вину, однак він вважає, що призначене йому стягнення є занадто суворим, а судом помилково не враховано наявність обставин, що пом`якшує покарання, а саме щире каяття, не враховано відомостей про особу порушника.  Зазначає, що в матеріалах справи відсутні обставини, які обтяжують відповідальність у скоєному правопорушенні, він повністю визнав свою вину у вчиненому, щиро розкаявся та відшкодував потерпілим завдані збитки. 
Вказує, що суд першої інстанції розглянувши справу за його відсутності не врахував того, що 25 листопада 2022 року він закінчив Рівненську академію патрульної поліції та брав участь у відсічі збройної агресії РФ  в зведеному загоні поліції в складі ЗСУ. Також він являється учасником бойових дій, та ним подано заяву для проходження служби у лавах ЗСУ за контрактом та призначення його на посаду співробітника до військової частини. Наявність чинного посвідчення водія є необхідним йому для виконання професійних обов`язків, в тому числі при проходженні військової служби за контрактом.
Також зазначає, що має батьків для забезпечення життєдіяльності яких потрібна наявність в нього права на користування власним автомобілем, оскільки вони проживають в Харкові. 
На підставі викладеного, просить змінити постанову суду першої інстанції в частині застосованого адміністративного стягнення, та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. І іншій частині постанову суду першої інстанції залишити без змін. 
 
В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвокат Ковбаса О.С. підтримав апеляційну скаргу з підстав викладених у ній та просив її задовольнити. 
 
Беручи до уваги ту обставину, що справа перебуває на стадії апеляційного перегляду, перш за все підлягає вирішенню питання про поновлення строку на звернення з апеляційною скаргою.
 
Відповідно до ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Згідно із ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.
Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Відповідно до ст.277-2 КУпАП повістка особі, яка притягується до адміністративної відповідальності вручається не пізніше, як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.
Перевіряючи доводи ОСОБА_1 наведені в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.
Так, з матеріалів справи вбачається, що розгляд справи відбувся за відсутності особи правопорушника. З матеріалів справи не вбачається належного повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи, зокрема, в матеріалах справи відсутнє зворотнє повідомлення про отримання останнім судової повістки про час та місце розгляду справи.  
ОСОБА_1 вказує на те, що йому стало відомо про наявність оскаржуваної постанови лише 14 травня 2024 року після отримання листа з Національної поліції України. 21 травня 2024 року його захисник отримав копію оскаржуваної постанови в суді першої інстанції, що підтверджується розпискою /а.с. 44/. Апеляційну скаргу ОСОБА_1   було направлено засобами поштового зв`язку на адресу суду першої інстанції 24 травня 2024 /а.с.71-84/.
Беручи до уваги вищевикладене, суд апеляційної інстанції з метою додержання права на доступ до правосуддя, вважає за доцільне задовольнити клопотання та поновити строк на апеляційне оскарження.
 
Вирішуючи питання по суті апеляційної скарги, суд виходить з такого.
 
Висновок суду першої інстанції про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується доказами наявними в матеріалах справи, та ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не оскаржується, а тому постанова суду першої інстанції в цій частині перегляду апеляційним судом не підлягає.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не погоджується з постановою суду першої інстанції в частині накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 9 \дев`ять\ місяців, а тому постанова суду підлягає перегляду саме в цій частині.
 
Згідно з диспозицією ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.
Відповідно до ч.2 ст.30, ч.2 ст.33 КУпАП, позбавлення наданого громадянину права керування транспортними засобами застосовується за грубе, повторне чи систематичне порушення порядку користування цим правом.
При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Суд апеляційної інстанції вважає, що адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 9 \дев`ять\ місяців накладене судом першої інстанції з дотриманням вимогст. 33 КУпАП та в межах санкції ст. 124 КУпАП.
ОСОБА_1 вчинив грубе порушення ПДР, а саме виїзд на смугу зустрічного руху, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди, наслідки якої є суттєвими, зокрема, механічних пошкоджень зазнали чотири транспортні засоби та автомобіль ОСОБА_1 , а водій транспортного засобу CHEVROLET Aveo д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження, а тому, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що ОСОБА_1 слід призначити стягнення в виді позбавлення права керування транспортним засобом строком на 9 \дев`ять\ місяців, в межах санкції ст.124 КУпАП для такого виду стягнення.
Погоджуючись з обраним видом адміністративного стягнення апеляційний суд також враховує, що дії ОСОБА_1 несли у собі небезпеку для життя інших учасників дорожнього руху.
Посилання ОСОБА_1 на те, що він визнає себе винуватим у вчинені даного адміністративного правопорушення, під час оформлення адміністративного матеріалу працівниками поліції за ст. 124 КУпАП, та щиро розкаюється, хоча і мають місце, але не є беззаперечними підставами для зміни обраного виду стягнення.
Суд апеляційної інстанції не приймає до уваги посилання ОСОБА_1 на те, що суд першої інстанції розглянувши справу за його відсутності не врахував того, що він є учасником бойових дій, а також має намір продовжити проходження служби у лавах ЗСУ за контрактом, у зв`язку з чим наявність чинного посвідчення водія є необхідним йому для виконання професійних обов`язків, оскільки з наданих апеляційному суду довідок не вбачається необхідність посвідчення водія для проходження ОСОБА_1 служби за контрактом. До того ж виходячи з вимог КУпАП наведена обставина не відноситься до пом`якшуючих, та не є підставою визначеною КУпАП для зміни визначеного судом стягнення. Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що ДТП сталася через грубе порушення ОСОБА_1 ПДР, що потягло за собою суттєві наслідки, а саме пошкодження транспортних засобів та небезпеку для життя інших учасників дорожнього руху. Тому підстав для зміни стягнення не має.
Посилання ОСОБА_1 на участь у відбудові України через пошкодження заподіяні бойовими діями  не приймаються до уваги суду, оскільки апеляційному суду були представлені дані про його участь, як директора ТОВ «Санторіс» у ремонтних роботах автомобільних доріг у Закарпатській та Тернопільській областях.
Твердження  ОСОБА_1 про те, що він відшкодував потерпілим завдані збитки, не знайшли свого підтвердження матеріалами справи, так як відсутні про те відповідні докази.  
При розгляді справи відносно ОСОБА_1 порушень процесуального закону, що могли б стати підставою для скасування/зміни постанови суду першої інстанції, в частині застосування адміністративного стягнення, з наведених ОСОБА_1 в апеляційній скарзі та в апеляційному суді мотивів, допущено не було.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції обґрунтовано було обрано стягнення в виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на дев`ять місяців, що в свою чергу, є достатнім для попередження вчинення ОСОБА_1 нових адміністративних правопорушень. 
 
Керуючись ст. 293, 294 КУпАП, апеляційний суд,
 
П О С Т А Н О В И В
 
Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 07 лютого 2024 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 07 лютого 2024 року - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Суддя:                                                                                                     Соколова В.В.