УХВАЛА

24 квітня 2025 року 
м. Київ
справа № 380/17349/24
адміністративне провадження № К/990/1125/25  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду судді-доповідача Коваленко Н.В., суддів: Рибачука А.І., Бучик А.Ю., розглянувши у письмовому провадженні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Формація Сигнівка» на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04 грудня 2024 року, ухвалену у складі колегії суддів Глушка І.В., Довгої О.І., Запотічного І.І., у справі за позовом Представництва Американського об`єднання комітетів для Євреїв бувшого Радянського Союзу до Львівської міської ради, за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Виконавчого комітету Львівської міської ради, Львівської обласної державної адміністрації, Міністерства культури та стратегічних комунікацій України; на стороні відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Формація Сигнівка», про визнання протиправним та скасування рішення,
УСТАНОВИВ:
1.          У серпні 2024 року Представництво Американського об`єднання комітетів для Євреїв бувшого Радянського Союзу (далі також позивач, Представництво) звернулося до суду з позовом до Львівської міської ради (далі також відповідач), за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Виконавчого комітету Львівської міської ради, Львівської обласної державної адміністрації, Міністерства культури та стратегічних комунікацій України; на стороні відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Формація Сигнівка», у якому просило: 
-          визнати протиправною та скасувати ухвалу Львівської міської ради від 02 листопада 2023 року № 4064 в частині пункту 1 та пунктів 1.1-1.5. (в частині розташування на земельних ділянках, визначених пунктами 1.1.-1.5., восьми братніх могил у Білогорщі загальною орієнтовною площею усіх братніх могил 2.36295 га, визначених результатами дешифрування (методами фотограмметрії та геодезії) німецької аерофотозйомки 1944 року із Національного Архіву США та наземними дослідженнями, проведеними в 2009-2010 роках та в 2014 році неінвазійними археологами з Великобританії) (далі також спірне, оскаржене рішення).
2.          Львівський окружний адміністративний суд провадження у справі закрив, про що постановив ухвалу від 01 жовтня 2024 року.
3.          Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04 грудня 2024 року вищевказане судове рішення скасоване, а справа направлена до суду першої інстанції для продовження її розгляду.
4.          Не погоджуючись із вищевказаною постановою апеляційного суду, Товариство з обмеженою відповідальністю «Формація Сигнівка» подало касаційну скаргу, в якій, покликаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить її скасувати, а ухвалу суду першої інстанції - залишити без змін.
5.          Ухвалою Верховного Суду від 28 січня 2025 року відкрите касаційне провадження у справі.
6.           08 квітня 2025 року у автоматизованій системі документообігу суду зареєстрована заява Представництва Американського об`єднання комітетів для Євреїв бувшого Радянського Союзу про закриття касаційного провадження у справі.
7.          Заявник зазначає, що оскаржена постанова апеляційного суду, якою скасована ухвала суду першої інстанції про закриття провадження у справі, а справу направлено на продовження розгляду, в силу приписів частини другої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України касаційному оскарженню не підлягає.
8.          З цих підставі позивач просить закрити касаційне провадження у справі, що розглядається.
9.          В обґрунтуванні таких вимог заявник покликається на висновки Верховного Суду щодо застосування норм права, висловлені в ухвалі від 19 березня 2025 року у справі № 380/970/24, постановленій у складі суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду, згідно з якими постанова суду апеляційної інстанції, прийнята за результатом перегляду ухвали суду першої інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, зокрема, ухвал про закриття провадження у справі, якою така ухвала була скасована, а справа направлена до суду першої інстанції для продовження розгляду, не може бути предметом касаційного оскарження.
10.          За даними автоматизованої системи документообігу суду заява позивача про закриття касаційного провадження у справі направлена у електронні кабінети усіх учасників справи та доставлена до їх електронних кабінетів 10 квітня 2025 року, однак жодних пояснень, заперечень або міркувань стосовно вказаної заяви до Верховного Суду не надійшло, що, однак, не перешкоджає розгляду порушеного заявником питання.
11.          Розглядаючи вищевказану заяву, Верховний Суд виходить з такого.
12.          Питання щодо можливості касаційного оскарження постанови суду апеляційної інстанції, подібної до тієї, яка наразі переглядається у цій справі, вже вирішувалось Верховним Судом у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суд у справі № 380/970/24, у якій колегія суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду постановила ухвалу від 19 березня 2025 року про закриття касаційного провадження.
13.          У зазначеній ухвалі Верховний Суд виснував, що постанова суду апеляційної інстанції, ухвалена за результатом перегляду ухвали суду першої інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, зокрема й ухвала про закриття провадження у справі, якою така ухвала була скасована, а справа направлена до суду першої інстанції для продовження розгляду, не може бути предметом касаційного оскарження.
14.          В обґрунтуванні такої позиції, об`єднана палата зазначала, що право на касаційне оскарження гарантоване Конституцією та законами України, однак лише у визначних законом випадках.
15.          Вирішуючи питання щодо можливості оскарження в касаційному порядку такої постанови суду апеляційної інстанції, Верховний Суд у справі № 380/970/24 звернувся до практики країн Європейського Союзу (далі також ЄС), змістовного тлумачення положень статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України у співвідношенні з положеннями Конституції України та загальними засадами адміністративного судочинства.
16.          Зокрема, покликався на загальноприйняту практику застосування процесуальних фільтрів й зазначав, що у ЄС переважає підхід, згідно з яким, спір має бути вирішено в суді першої інстанції. Апеляційна інстанція виправляє допущені помилки, а касаційна розглядає лише фундаментальні питання. Таке обмеження має законну мету - дотримання встановленого законом раціонального порогу для подання скарг до Верховного Суду задля забезпечення того, щоб найвища інстанція з огляду на її роль розглядала лише питання, які мають фундаментальне значення.
17.          Проаналізувавши, зокрема, норми статей 328 та 353 Кодексу адміністративного судочинства України, у їх взаємозв`язку з вищенаведеною практикою ЄС, підходами Європейського суду з прав людини до визначення обсягу права на касаційне оскарження та порогу його обмежень у передбачених законом випадках, конституційними приписами та положеннями національного законодавства, якими регламентоване таке право, об`єднана палата Касаційного адміністративного суду у Верховному Суді в ухвалі від 19 березня 2025 року у справі № 380/970/24 констатувала, що законодавець послідовно унормував засади адміністративного судочинства й спрямував їх на обмеження можливості касаційного оскарження окремих процедурних судових рішень як суду першої інстанції, так і суду апеляційної інстанції.
18.          Верховний Суд звертав увагу й на те, що ухвали суду першої інстанції, які відповідно до частини другої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України підлягають касаційному оскарженню, за своєю суттю є такими, що або мають певний вплив на права та обов`язки учасників процесу, який за своїм характером та природою може прирівнюватися до впливу, який має рішення суду, яким вирішено спір по суті (ухвали про: забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову), або перешкоджають реалізації учасникам процесу фундаментального права на доступ до суду, тобто перешкоджають подальшому провадженню у справі (зокрема, ухвали про: повернення позовної заяви, відмови у відкритті провадження у справі, залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі).
19.          На думку об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, якщо відповідне втручання чи обмеження щодо прав і свобод учасника адміністративного процесу усунуте судом апеляційної інстанції, а ухвала суду першої інстанції, яка становила таке втручання, скасована, то і відсутній предмет касаційного перегляду.
20.          З цих підстав Верховний Суд сформував правову позицію, згідно з якою у разі ухвалення судом апеляційної інстанції постанови про скасування ухвали суду першої інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі (зокрема, ухвали про: повернення позовної заяви, відмови у відкритті провадження у справі, залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі) та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, усуваються перешкоди для подальшого провадження у справі, тому суд касаційної інстанції в силу положень Кодексу адміністративного судочинства України не має повноважень для перегляду такої постанови апеляційного суду.
21.          Висновок про те, що вищенаведені постанови суду апеляційної інстанції не можуть бути оскаржені у касаційному порядку викладався Верховним Судом й в ухвалах від 02 липня 2024 року та від 11 липня 2024 року, постановлених у справах № 640/6003/22 та № 380/4008/24 відповідно, якими касаційне провадження у справі було закрите.
22.          Об`єднана палата Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду не знайшла підстав для відступу від такого правозастування та фактично з ним погодилась.
23.          У справі ж, яка розглядається, предметом касаційного оскарження та вимогами касаційної скарги охоплюється постанова апеляційного суду, якою скасована ухвала суду першої інстанції про закриття провадження у справі, тобто ухвала, яка перешкоджає подальшому провадження у справі, а справа направлена до суду першої інстанції для продовження розгляду.
24.          Така постанова, за висновками, викладеними в ухвалі об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19 березня 2025 року у справі                        № 380/970/24, касаційному оскарженню не підлягає, а тому касаційне провадження у справі, що розглядається, належить закрити на підставі статті 339 Кодексу адміністративного судочинства України як таке, що відкрите на судове рішення, перегляд якого процесуальним законом не передбачений.
25.          Керуючись статтями 340, 341, 339, 344, 355, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд 
УХВАЛИВ:
Заяву Представництва Американського об`єднання комітетів для Євреїв бувшого Радянського Союзу про закриття касаційного провадження у справі задовольнити.
Касаційне провадження у справі за позовом Представництва Американського об`єднання комітетів для Євреїв бувшого Радянського Союзу до Львівської міської ради, за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Виконавчого комітету Львівської міської ради, Львівської обласної державної адміністрації, Міністерства культури та стратегічних комунікацій України; на стороні відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Формація Сигнівка», про визнання протиправним та скасування рішення, відкрите за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Формація Сигнівка» на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04 грудня 2024 року - закрити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною й не оскаржується.

Суддя-доповідач                                                                      Н.В. Коваленко

Судді:                                                                                                    А.І. Рибачук

                                                                                          А.Ю. Бучик