Головуючий І інстанції: Сагайдак В.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2025 р. 	Справа № 520/3831/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді Ральченка І.М.,
Суддів: Подобайло З.Г. ,  Катунова В.В. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою  представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Самохвалова Сергія Володимировича на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 20.02.2025,  по справі № 520/3831/25
за позовом      ОСОБА_1  
до     Департаменту соціальної політики управління соціального захисту населення (Правобережне) Вінницької міської ради                      
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, у якому просила:
- визнати протиправним та скасувати рішення департаменту соціальної політики управління соціального захисту населення (Правобережне) Вінницької міської ради від 11.12.2024р. № Г/08/51548 про відмову ОСОБА_1 у призначенні допомоги на проживання внутрішньо переміщеної особи.
- зобов`язати департамент соціальної політики управління соціального захисту населення (Правобережне) Вінницької міської ради призначити та сплачувати ОСОБА_1 допомогу на проживання внутрішньо переміщеній особі з листопада 2024 року.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 20.02.2025 адміністративний позов передано на розгляд за підсудністю до Вінницького окружного адміністративного суду.
Не погодившись із зазначеною ухвалою представник позивача подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції, а справу направити для продовження розгляду до Харківського окружного адміністративного суду.
В обгрунтування апеляційної скарги позивач зазначає, шо відповідно до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 28.11.22022 року №509-5002349463 реєстрація місця проживання позивача м.Харків, Харківська область, а тому відповідно до ч.1 ст 25 КАС України позивач мав право вибору підсудності за місцезнаходженням відповідача або за своїм зареєстрованим місцем проживання.
На підставі ст.312 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.
Колегія суддів, заслухавши суддю – доповідача, дослідивши матеріали справи, встановила наступне.
Передаючи за підсудністю справу до Вінницького окружного адміністративного суду, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи фактичним місцем проживання/перебування позивача визначено АДРЕСА_1 . Місцем знаходження відповідача визначено пр. Космонавтів, 30, м. Вінниця, Вінницька область. Отже, дана справа має розглядатися Вінницьким окружним адміністративним судом. 
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши ухвалу суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 29 Кодексу адміністративного судочинства України суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.
Із матеріалів справи встановлено, що предметом даного спору є правомірність рішення департаменту соціальної політики управління соціального захисту  населення (Правобережне) Вінницької міської ради від 11.12.2024 р. № Г/08/51548 про відмову ОСОБА_1 у призначенні допомоги на проживання внутрішньо переміщеної особи.
Так, в силу ч. 1 ст. 25 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.
З аналізу наведеної правової норми вбачається, що для рішень, дій або бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які допущені стосовно конкретної фізичної особи, встановлена альтернативна підсудність - за вибором позивача. Альтернатива полягає у вільному виборі позивачем суду, до якого він може звернутися: за його місцем реєстрації (проживання) або за місцезнаходженням відповідача.
Отже, даний спір може бути розглянуто адміністративним судом за вибором позивача: за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) позивача або за місцезнаходженням відповідача.
Виходячи із наведеної норми, вирішення питання щодо розгляду справи за вибором позивача за його місцезнаходженням пов`язується із визначенням зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання, перебування чи знаходження позивача.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.
Нормативне визначення «місце проживання» містить Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», відповідно до якого, місце проживання - житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також апартаменти (крім апартаментів у готелях), кімнати та інші придатні для проживання об`єкти нерухомого майна, заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), в яких особа отримує соціальні послуги.
Як вбачається із матеріалів справи, зареєстрованим місцем проживання позивача  визначено АДРЕСА_2 , з 28.11.2022 фактичне місце проживання/перебування, як внутрішньо переміщеної особи визначено АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 28.11.202 №509-5002349463.
Місцезнаходження відповідача визначено пр. Космонавтів, 30, м. Вінниця, Вінницька область.
Відповідно до ст. 6 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до новою місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Батьки або інші законні представники зобов`язані зареєструвати місце проживання новонародженої дитини протягом трьох місяців з дня державної реєстрації її народження. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена органом реєстрації з одночасним зняттям з попереднього місця проживання.
Реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.
У разі якщо нове місце проживання особи знаходиться в іншій адміністративно-територіальній одиниці, орган реєстрації після реєстрації такого місця проживання надсилає повідомлення про зняття особи з реєстрації відповідному орган) реєстрації за попереднім місцем проживання особи в порядку, встановленим) Кабінетом Міністрів України. За приписами Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" документом, що підтверджує місце реєстрації та проживання особи є довідка про реєстрацію місця проживання - документ, який видається органом реєстрації особі за її вимогою та підтверджує реєстрацію місця проживання або місця перебування особи.
При цьому, гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб встановлені Законом України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" від 20 жовтня 2014 року №1706-VII.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та мас право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.
З урахуванням приписів ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.
Таким чином, довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на певний період, тобто фактично реєструє місце проживання.
Отже, оскільки позивачка є внутрішньо переміщеною особою, відповідно до положень Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 28.11.2022 №509-5002349463 засвідчує її місце проживання. Тому, зазначена адреса АДРЕСА_3 є зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання ОСОБА_1 .
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що дана справа за територіальною юрисдикцією (підсудністю) має розглядатися Вінницьким окружним адміністративним судом.
На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 243, 250,  312, 315,  317, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу  представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Самохвалова Сергія Володимировича - залишити без задоволення.
Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 20.02.2025 по справі № 520/3831/25  залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. 

Суддя-доповідач 		І.М. Ральченко 	
Судді	   	З.Г. Подобайло    В.В. Катунов