ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2025 року
м. Хмельницький

Справа № 686/17190/23
Провадження № 22-ц/820/463/25

Хмельницький апеляційний суд
у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Гринчука Р.С., Костенка А.М., Спірідонової Т.В.,
секретар судового засідання Кошельник В.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 грудня 2024 року, суддя Колієв С.А., за заявою ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення суду у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Хмельницькенергозбут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

У жовтні 2024 року ОСОБА_1 звернулася в суд із заявою про розстрочення виконання рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28.02.2024 року, яким з неї на користь МКП «Хмельницькенергозбут» стягнуто 16044,84 грн. заборгованості за спожиту електричну енергію та 2684 грн. судового збору, шляхом встановлення графіка платежів з листопада 2024 року по лютий 2025 року рівними платежами. 
Як на підставу для задоволення заяви послалася на введення в країні воєнного стану, смерть чоловіка два роки тому, самостійне виховання двох дочок, батько яких перебуває на службі у ЗСУ з початку війни. Діти проживають у Києві, вона надає їм матеріальну допомогу, тому не має можливості виконати рішення суду.
Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16.12.2024 року в задоволенні заяви відмовлено.
Суд вказав на відсутність у справі об`єктивних даних про виняткові обставини, які виникли в ході виконання рішення суду та мають особливий характер і ускладнюють виконання рішення суду або роблять його неможливим, з наявністю яких ст. 435 ЦПК України, пов`язує можливість здійснити розстрочення виконання судового рішення. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просила рішення суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
На обґрунтування скарги апелянт вказала, що судом безпідставно не взято до уваги надані нею відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про відсутність у неї доходів за 2023 рік. Задоволення її заяви про розстрочення виконання судового рішення спрямоване на забезпечення його повного виконання. 
В судове засідання апеляційного суду учасники справи не з`явилися, про розгляд справи судом були повідомлені належним чином.
Перевіривши матеріали справи апеляційний суд дійшов висновку про необхідність залишення без задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Встановлено, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28.02.2024 року у справі №686/17190/23 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Хмельницькенергозбут» заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 16044,84 грн. та 2684,00 грн. судового збору. Вказане рішення набрало законної сили 06.05.2024 року.
Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу від 19.03.2024 року, за період з 1 кварталу по 4 квартал 2023 року інформація щодо нарахованого доходу ОСОБА_1 відсутня.
Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Відповідно до ч. 1 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.
Згідно з ч.ч. 3-5 ст. 435 ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.
Право на звернення до суду із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду передбачене також ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з якою сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо).
Отже, закон не передбачає конкретного переліку обставин, які є підставою для відстрочення виконання рішення суду, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.
Системне тлумачення положень ст. 435 ЦПК України і ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» свідчить про те, що відстрочення виконання судового рішення може бути застосовано судом лише у виключних випадках, оскільки рішення суду підлягає обов`язковому виконанню у повній мірі в строк і порядку, передбачених чинним законодавством. Підставою для застосування вказаних норм є виняткові обставини, які перешкоджають належному виконанню рішення суду, ускладнюють його виконання або роблять неможливим.
Вирішуючи питання щодо можливості відстрочення чи розстрочення виконання рішення, суд повинен ураховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини. Матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для розстрочення чи відстрочення виконання рішення суду і підлягає оцінці у сукупності з іншими фактичними обставинами.
Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 27.02.2019 року у справі №796/43/2018, від 19.06.2019 року у справі №2-55/10.
Водночас, обов`язковою умовою для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є доведення заявником факту існування обставин, які істотно ускладнюють виконання рішення та/або роблять його неможливим.
Вищенаведене узгоджується з правовими висновками, викладеними в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.06.2021 року у справі №9901/598/19.
Окрім того, під час вирішення питання про відстрочення, розстрочення виконання рішення суду обов`язково мають враховуватися також інтереси сторони, на користь якої ухвалене рішення, тобто стягувача.
Так, згідно з положеннями ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.
Отже, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.
ЄСПЛ у своїй практиці акцентує увагу на тому, що несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка виконання рішення не повинна шкодити сутності права, гарантованого частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Тобто, довготривале невиконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправданим за конкретних обставин справи.
Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Обґрунтовуючи заяву про розстрочення виконання рішення, ОСОБА_1 посилалась на те, що за період 2023 року у неї відсутні доходи, чоловік загинув, заявник виховує та постійно допомагає двом донькам, які проживають у м. Києві.
Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, який, оцінюючи доводи заявника врахував, що наявність вищенаведених обставин не є підставою для розстрочення виконання рішення суду та матеріали справи не містять доказів того, що на утриманні у заявника перебувають відповідні особи.
Надана заявником інформація щодо відсутності у неї офіційного доходу, отриманого впродовж 2023 року, також не підтверджує об`єктивну відсутність у ОСОБА_1 можливості виконати рішення суду.
Колегія суддів вважає, що розстрочення виконання судового рішення не буде відповідати балансу інтересів сторін, слугувати досягненню мети виконання судового рішення з дотриманням співмірності негативних наслідків для стягувача з інтересом боржника.
Розстрочка, відстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим, однак заявник таких доказів суду не надала.
Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та визначився з правовими нормами, які регулюють спірні правовідносини, внаслідок чого доводи апеляційної скарги слід визнати необґрунтованими.
Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 грудня 2024 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає.
Повний текст постанови складено 05 травня 2025 року.

Судді:                                                                Р.С. Гринчук

                                                                       А.М. Костенко

                                                                       Т.В. Спірідонова