ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3008/25 Справа № 202/10168/22 	  	Суддя у 1-й інстанції - Авраменко А. М. Суддя у 2-й інстанції - Гапонов А. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       01 квітня 2025 року                                                                м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

Головуючого судді-доповідача Гапонова А.В.
суддів Новікової Г.В., Никифоряка Л.П.
за участю секретаря Гречишникової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
- за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Шклярук Денис Сергійович,
на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 грудня 2024 року, -
В С Т А Н О В И В:
ІСТОРІЯ СПРАВИ
13.11.2024 року до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся ОСОБА_1 із заявою про поворот виконання рішення суду.
Просив у своїй заяві в порядку повороту рішення суду першої інстанції стягнути з ТОВ «Дебт Форс» на користь заявника 30684,56 гривень. 

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ 
Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 грудня 2024 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про поворот виконання рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 квітня 2023 року у цивільній справі №202/10168/22 (провадження №2/199/1171/23) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
31.12.2024 року від  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Шклярук Денис Сергійович надійшлаапеляційна скарга, в якій ставиться вимога про скасування ухвали Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 грудня 2024 року та прийнятті нового рішення про часткове задоволення заяви.
В обґрунтуванні доводів апеляційної скарги зазначено, що під час виконавчого провадження зі ОСОБА_1 на користь стягувача - ТОВ «Вердикт Капітал», правонаступником якого у спірних правовідносинах є ТОВ «Дебт Форс», загалом було стягнуто 30 684,56 грн. (2481 грн. та 24505,95 грн.), що підтверджується відомостями приватного виконавця від 12.11.2024 року за вих. №01.29/ які надавалися до заяви про поворот виконання рішення суду на дотримання ч. 6 ст. 444 ЦПК України у якості документу який підтверджує суму, стягнуту приватним виконавцем за раніше прийнятим рішенням. 
Таким чином, зважаючи, що зі ОСОБА_1 за скасованим рішенням було стягнуто під час виконавчого провадження 30 684,56 грн. є усі законні підстави для повороту виконання рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська. 
При цьому, суд першої інстанції на підставі наданої письмової довідки приватного виконавця не був позбавлений жодної процесуальної можливості з`ясувати розмір коштів списаних з відповідача на користь стягувача у виконавчому провадженні.

АРГУМЕНТИ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Відзив на апеляційну скаргу в порядку ст.360 ЦПК України не надходив.

В АПЕЛЯЦІЙНОМУ СУДІ
У судовому засіданні адвокат Шклярук Д.С. доводи апеляційної скарги підтримав.
Інші учасники справи, належним чином повідомлені про день та час розгляду справи (а.с.250), у судове засідання не з`явились, що відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Відповідно до ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.
В провадженні Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська перебувала цивільна справа №202/10168/22 (провадження №2/199/1171/23) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. За наслідками розгляду по суті такої цивільної справи судом 07 квітня 2023 року ухвалено рішення суду, яким позов задоволено та вирішено стягнути зі ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (ЄДРПОУ 36799749; адреса місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Кудрявський Узвіз, 5-Б) заборгованість за кредитним договором №0988765272 від 22 січня 2020 року станом на 08 листопада 2022 року в загальному розмірі 82096,9 гривень, з яких: 8200 гривень – заборгованість за тілом кредиту, 73896,9 гривень – заборгованість за процентами за користування кредитом. Крім того, в рахунок відшкодування судових витрат по справі вирішено було стягнути зі ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (ЄДРПОУ 36799749; адреса місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Кудрявський Узвіз, 5-Б) судовий збір в розмірі 2481 гривень.
10 серпня 2023 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська на вищевказане рішення суду було видано два виконавчі листи (стягнення суми кредитної заборгованості та судових витрат). Стягувачем у них вказано позивача, а боржником – відповідача.
Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 грудня 2023 року було задоволено заяву про заміну стягувача у вищевказаних виконавчих листах, а саме замінено стягувача з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на його правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс».
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 23 жовтня 2024 року у справі №202/10168/22 задоволено апеляційну скаргу відповідача та скасовано рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 квітня 2023 року по цивільній справі №202/10168/22, постановлено нове – про відмову у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Згідно копії листа приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької О.О. від 12 листопада 2024 року №01.29 на виконанні у вказаного приватного виконавця перебувало зведене виконавче провадження №74441668, до складу якого входили виконавчі провадження №74438457 та №74438562 з примусового виконання виконавчих листів №202/10168/22, виданих 10 серпня 2023 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення зі ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості в загальному розмірі 84577,9 гривень. Виконавче провадження №74438562 закінчено 14 червня 2024 року на підставі п.9 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з фактичним повним виконання, виконавче провадження №74438457 завершено 28 жовтня 2024 року на підставі п.5 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку зі скасуванням рішення суду, на підставі якого видано виконавчий лист. Перевіркою депозитного рахунку приватного виконавця з моменту відкриття виконавчого провадження №74438562 та станом на дату його закінчення кошти у ньому розподілені наступним чином: 1) витрати виконавчого провадження в сумі 500 гривень – отримувач приватний виконавець Русецька О.О.; 2) основна винагорода приватного виконавця в сумі 248,1 гривень – отримувач приватний виконавець Русецька О.О.; 3) борг за виконавчим документом в сумі 2481 гривень – отримувач Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал». Також перевіркою депозитного рахунку приватного виконавця встановлено з моменту відкриття виконавчого провадження №74438457 та станом на дату його закінчення кошти у виконавчому провадженні розподілені наступним чином: 1) витрати виконавчого провадження в сумі 500 гривень – отримувач приватний виконавець Русецька О.О.; 2) основна винагорода приватного виконавця в сумі 2450,51 гривень – отримувач приватний виконавець Русецька О.О.; 3) борг за виконавчим документом в сумі 24504,95 гривень – отримувач Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал».
Таким чином, спираючись на наведені вище правові висновки та норми законодавства, приймаючи до уваги, що за змістом листа приватного виконавця Русецької О.О. від 12 листопада 2024 року №01.29 кошти у зведеному виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчих листів, виданих на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 квітня 2023 року по цивільній справі №202/10168/22, фактично були перераховані ТОВ «Вердикт Капітал» (в частині основної суми боргу в загальному розмірі 26985,95 гривень), а також самому приватному виконавцю Русецькій О.О. (витрати виконавчого провадження – 1000 гривень та основна винагорода – 2698,61 гривень), а заявник просить стягнути всі ці кошти на свою користь в порядку повороту виконання рішення суду саме з ТОВ «Дебт Форс», враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України), згідно якого суд самостійно не може змінити заявлені до розгляду вимоги, суд приходить до висновку про неможливість задоволення заяви ОСОБА_1 ні повністю, ні частково. Крім того, вимоги заявника про стягнення на його користь витрат виконавчого провадження та основної винагороди приватного виконавця взагалі не можуть бути задоволені в порядку розгляду заяви про поворот виконання рішення суду, оскільки стягнення таких витрат з відповідача не передбачалось рішенням суду, питання про поворот виконання якого вирішується.
Встановивши зазначені обставини суд першої інстанції прийшов до висновку про відмову у задоволенні заяви про поворот судового рішення.
З такими висновками погоджується й колегія суддів апеляційного суду, з огляду на таке.
Так, відповідно до ч.ч.1, 5, 6 ст.444 ЦПК України суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі. Питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони. До заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем.
Частинами 1, 3 ст.42 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що кошти виконавчого провадження складаються, окрім іншого, з основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження. Витрати виконавчого провадження органів державної виконавчої служби здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, зазначених у пунктах 2 і 3 частини першої цієї статті. Витрати виконавчого провадження приватних виконавців здійснюються за рахунок авансового внеску стягувача, стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження. Витрати виконавчого провадження можуть здійснюватися приватним виконавцем за рахунок власних коштів.
Частиною 3 ст.45 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору.
Згідно ч.2 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.
Поворот виконання рішення суду як спосіб захисту майнових прав боржника (відповідача) передбачає повернення йому стягувачем (позивачем) лише тих грошових коштів, які були ним безпосередньо одержані за скасованим в подальшому рішенням суду. Положеннями ст.444 ЦПК України передбачений поворот виконання саме рішення суду, тоді як винагорода виконавця, витрати виконавчого провадження та витрати за користування Автоматизованою системою виконавчого провадження не є сумами, присудженими до стягнення з відповідача за рішенням суду. А тому основна винагорода приватного виконавця та витрати виконавчого провадження, стягнуті на підставі положень Закону України «Про виконавче провадження» при виконанні судового рішення, не можуть бути предметом розгляду заяви про поворот виконання судового рішення. Схожий правовий висновок міститься у постановах Верховного Суду від 31 березня 2021 року по справі №296/7644/17 та від 20 жовтня 2021 року по справі №521/5241/18.
Доводи апеляційної скарги не підлягають задоволенню, оскільки вимоги заявника про стягнення на його користь витрат виконавчого провадження та основної винагороди приватного виконавця взагалі не можуть бути задоволені в порядку розгляду заяви про поворот виконання рішення суду.
Проте, щодо стягнення всіх коштів в порядку повороту виконання рішення суду саме з ТОВ «Дебт Форс», то суд не має право самостійно змінювати заявлені до розгляду вимоги. 
Але заявник апеляційної скарги не позбавлений можливості правильно сформулювати свої вимоги та повторно звернутись до суду.
При таких обставинах апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).
ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
Судом першої інстанції на основі об`єктивної оцінки наданих сторонами доказів повно встановлено фактичні обставини справи та правильно застосовано норми матеріального права.
Недоліків, які призводять до порушення основних принципів цивільного процесуального судочинства та охоронюваних законом прав та інтересів осіб, які беруть участь у справі, та впливають на суть ухваленого рішення під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції не встановлено.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно з ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ухвалене судом рішення відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України, підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Шклярук Денис Сергійович залишити без задоволення.
Ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 грудня 2024 рокузалишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.
Повне судове рішення виготовлено 01.04.2025 року.

       Судді: