Справа № 450/14/24                                 Головуючий у 1 інстанції: Мусієвський В.Є. 
Провадження № 22-ц/811/3885/24                 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

14 травня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

               головуючий – суддя Цяцяк Р.П., 
               судді Ванівський О.М. та Шеремета Н.О.,
за участю: секретаря Підлужного В.І.;
адвоката Алексеєнко А.А. – представника позивачки ОСОБА_1 ;
адвоката Макари О.Є. – представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , представника ОСОБА_2 , на заочне рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 21 серпня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2023 року  ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.
Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що 13 листопада 1998 року між сторонами було зареєстровано шлюб, який 07 липня 2022 року було розірвано рішенням суду.
За час шлюбу сторони набули у власність відповідне майно, а також і загальний напівпричіп бортовий-Е «Shmitz S 01», 2011 року випуску, який було одноосібно продано відповідачем після розірвання шлюбу. Оскільки майно придбано в період шлюбу та є спільною сумісною власністю подружжя, позивачка має намір здійснити поділ такого.
Також зазначалося, що рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 26 травня 2023 року у справі № 464/1006/22, яке набрало законної сили 06 липня 2023 року, було задоволено позов ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 , та вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 72 000 доларів США боргу та 33 518, 82 доларів США процентів за користування позиковими коштами. Зазначалося, що загальний розмір позики становив 150 000 доларів США, які ОСОБА_1 позичала разом із своїм чоловіком у ОСОБА_6 для придбання житлового будинку в інтересах сім`ї, а тому зобов`язання щодо повернення вказаний коштів є солідарним для подружжя. Однак, даний обов`язок частково виконано саме ОСОБА_1 , з огляду на що, така сума повинна враховуватись під час поділу майна подружжя. Крім цього, зазначалося, що діти подружжя ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є студентами денної форми навчання, які самостійно не працюють, та перебувають на утриманні позивачки. З огляду на вказане, позивачка просила здійснити поділ майна, що є об`єктами права спільної сумісної власності подружжя, шляхом визнання права власності за позивачкою на: 
-        квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 82,5 кв.м., житловою площею 51,8 кв.м., яка складається з чотирьох житлових кімнат та кухні, комори в підвалі площею 1,4 кв.м.; 
-        житловий будинок АДРЕСА_2 загальною площею 369,1 кв.м., житловою площею 199,3 кв.м. та земельну ділянку площею 0,0909 га кадастровий номер 4623686600:01:002:0256, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою Львівська обл., Пустомитівський (Львівський) р-н, с. Солонка. 
За відповідачем просила визнати право власності на: 
-        квартиру АДРЕСА_3 загальною площею 76,4 кв.м., житловою площею 46,3 кв.м.; 
-        місце для зберігання автотранспорту № 5 загальною площею 24,6 кв.м., яке знаходиться в підвалі житлового будинку, позначеного літ. «А-10», який розташований за адресою АДРЕСА_4 ; 
-        кладовку площею 3 кв.м., яка розташована між 6 та 7 поверхами шістнадцятої секції багатоквартирного житлового будинку за адресою АДРЕСА_4 ;
-        транспортний засіб - спеціалізований вантажний сідловий тягач «Volvo FH 12.380», 2006 року випуску, дата реєстрації якого 30 березня 2021 року; 
-        транспортний засіб - загальний напівпричіп тентований «Kogel SN 24», 2011 року випуску, дата реєстрації якого 24 березня 2021 року; 
-        транспортний засіб - спеціалізований вантажний сідловий тягач-Е «Volvo FH 13.460», 2011 року випуску, дата реєстрації якого 07 листопада 2020 року; 
-        транспортний засіб - загальний напівпричіп бортовий тентований «Schmitz SCS 27», 2007 року випуску, дата реєстрації якого 04 листопада 2020 року; 
-        транспортний засіб - загальний напівпричіп бортовий тентований «Schmitz SCS 27», 2010 року випуску, дата реєстрації якого 10 липня 2020 року; 
-        транспортний засіб - спеціалізований напівпричіп рефрижератор-Е «Schmitz SКO 24/L-13.4», 2008 року випуску, дата реєстрації якого 15 січня 2019 року; 
-        транспортний засіб - спеціалізований вантажний сідловий тягач Е «Volvo FH 420», 2010 року випуску, дата реєстрації якого 28 серпня 2018 року; 
-        транспортний засіб - загальний напівпричіп бортовий тентований «Fliegl SDS 350», 2007 року випуску, дата реєстрації якого 07 листопада 2017 року; 
-        транспортний засіб – спеціалізований вантажний сідловий тягач-Е «Volvo FH 13.440», 2007 року випуску, дата реєстрації якого 03 листопада 2017 року; 
-        транспортний засіб – вантажний фургон ІЗО «Volvo FH 12», 1995 року випуску, дата реєстрації якого 13 квітня 2011 року (а.с. 1-13).

Оскаржуваним заочним рішенням вищезгаданий позов частково задоволено.
Ухвалено здійснити поділ майна подружжя шляхом: 
-залишення у власності ОСОБА_1 : 
-квартири АДРЕСА_1 загальною площею 82,5 кв.м., житловою площею 51,8 кв.м., яка складається з чотирьох житлових кімнат та кухні, комори в підвалі площею 1,4 кв.м.; 
-житлового будинку АДРЕСА_2 загальною площею 369,1 кв.м., житловою площею 199,3 кв.м.; 
-земельної ділянки площею 0,0909 га кадастровий номер 4623686600:01:002:0256, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою Львівська обл., Пустомитівський (Львівський) р-н, с. Солонка;
-визнання за ОСОБА_2 :
-права власності на квартиру АДРЕСА_3 загальною площею 76,4 кв.м., житловою площею 46,3 кв.м.; 
-права власності на місце для зберігання автотранспорту № 5 загальною площею 24,6 кв.м., яке розташоване в підвалі житлового будинку, позначеного літ. «А-10», який розташований за адресою АДРЕСА_4 ;
-права на майнові права на кладовку площею 3 кв.м., яка розташована між 6 та 7 поверхами шістнадцятої секції багатоквартирного житлового будинку за адресою АДРЕСА_4 .
Ухвалено здійснити поділ майна подружжя шляхом залишення у власності ОСОБА_2 : 
-транспортного засобу - спеціалізованого вантажного сідлового тягача «Volvo FH 12.380», 2006 року випуску, дата реєстрації якого 30 березня 2021 року;
-транспортного засобу - загального напівпричепа тентованого «Kogel SN 24», 2011 року випуску, дата реєстрації якого 24 березня 2021 року; 
-транспортного засобу - спеціалізованого вантажного сідлового тягача-Е «Volvo FH 13.460», 2011 року випуску, дата реєстрації якого 07 листопада 2020 року;
-транспортного засобу - загального напівпричепа бортового тентованого «Schmitz SCS 27», 2007 року випуску, дата реєстрації якого 04 листопада 2020 року;
-транспортного засобу - загального напівпричепа бортового тентованого «Schmitz SCS 27», 2010 року випуску, дата реєстрації якого 10 липня 2020 року;
-транспортного засобу - спеціалізованого напівпричепа рефрижератора-Е «Schmitz SКO 24/L-13.4», 2008 року випуску, дата реєстрації якого 15 січня 2019 року;
-транспортного засобу - спеціалізованого вантажного сідлового тягача Е «Volvo FH 420», 2010 року випуску, дата реєстрації якого 28 серпня 2018 року; 
-транспортного засобу - загального напівпричепа бортового тентованого «Fliegl SDS 350», 2007 року випуску, дата реєстрації якого 07 листопада 2017 року;
-транспортного засобу - спеціалізованого вантажного сідлового тягача-Е «Volvo FH 13.440», 2007 року випуску, дата реєстрації якого 03 листопада 2017 року;
-транспортного засобу - вантажного фургона ІЗО «Volvo FH 12», 1995 року випуску, дата реєстрації якого 13 квітня 2011 року.
Стягнуто з  ОСОБА_2  на користь  ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 5 368 грн.(а.с. 128-136).

Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 13 листопада 2024 року заяву представника відповідача ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення було залишено без задоволення (а.с. 166-170) і згадана представник оскаржила це рішення в загальному порядку. 
Апелянт просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, а саме: про визнання за відповідачем права власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_2 загальною площею 369,1 кв.м., житловою площею 199,3 кв.м., та земельної ділянки площею 0,0909 га кадастровий номер 4623686600:01:002:0256, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою Львівська обл., Пустомитівський (Львівський) р-н, с. Солонка, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, та на порушення норм матеріального і процесуального права.
Вважає, що судом не враховано те, що стягнуті за рішенням суду з позивачки ОСОБА_9  кошти нею у повному обсязі не виплачені, то виходячи з приписів частини 4 статті 542 ЦК України відсутні підстави для їх поділу і врахування при поділі майна(а.с. 174-177).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта на підтримання доводів апеляційної скарги та заперечення цих доводів зі сторони представника позивачки, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
ЦПК України встановлено, що: 
-        цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, і що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (статті 12 і 81);
-        доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76);
-        належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (стаття 77);
-        обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання (частина 1 статті 82);
-        обставини, встановленні рішенням суду у (зокрема) цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (частина 4 статті 82).

Судом встановлено, стверджується матеріалами справи та визнається всіма учасниками справи те, що рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 26 травня 2023 року у справі № 464/1006/22, яке набрало законної сили, було задоволено позов ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_2 , та вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 72 000 доларів США боргу та 33 518, 82 доларів США процентів за користування позиковими коштами, а разом – 105 518, 82 доларів США. Як вбачається з мотивувальної частини згаданого рішення суду, в ході розгляду цієї справи судом було встановлено, що позичені гроші ОСОБА_1 були використаними (за згодою її чоловіка ОСОБА_2 ) на придбання житлового будинку та земельної ділянки на АДРЕСА_2 , а відтак ці об`єкти нерухомості є спільною сумісною власністю подружжя (а.с. 123-125). Таким чином, боргові зобов`язання ОСОБА_1 за вищезгаданим рішенням суду від 26 травня 2023 року є борговими зобов`язаннями подружжя ОСОБА_10 .
Із роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в пп. 23 і 24 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна також враховуються борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї (ч. 4 ст. 65 СК України).
А статтею 71 Сімейного кодексу (СК) України також встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.
Відтак, суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення про поділ майна подружжя ОСОБА_10 був зобов`язаний враховувати боргові зобов`язання ОСОБА_1 за вищезгаданим рішенням суду від 26 травня 2023 року у справі № 464/1006/22.

Оскаржуване відповідачем рішення є заочним, а тому у матеріалах справи відсутній відзив відповідача на позов чи будь-які його заперечення позовних вимог.
Відтак, відповідачем такі заперечення були поданими лише у доводах апеляційної скарги і такі зводяться до того, що судом не було враховано те, що стягнуті за рішенням суду з позивачки ОСОБА_9 кошти нею у повному обсязі не виплачені, а тому відсутні підстави для їх врахування при поділі майна.
У Відзиві позивачки на апеляційну скаргу міститься твердження про те, що нею всі боргові зобов`язання погашено, в підтвердження чого нею подано до суду засвідчену 01 травня 2025 року приватним нотаріусом Сиротяк М.Р. заяву ОСОБА_5 (позивача у справі № 464/1006/22), якою той підтверджує, що ОСОБА_1 в термін до 25 грудня 2023 року повернула йому частинами весь борг, який був стягнутий з неї на його користь рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 26 травня 2023 року у справі № 464/1006/22, і претензії до неї щодо виконання боргових зобов`язань та згаданого рішення суду у нього відсутні (а.с. 228).
Відтак, станом на день ухвалення судом оскаржуваного рішення (21 серпня 2024 року) боргові зобов`язання за рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 26 травня 2023 року у справі № 464/1006/22 ОСОБА_1 вже були погашеними (ще 25 грудня 2023 року), а тому доводи апеляційної скарги стосовно цих боргових зобов`язань до уваги прийматися не можуть.
З урахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку всім обставинам і доказам по справі в їх сукупності та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому приходить до висновку про те, що підстави для його скасування чи зміни відсутні і апеляційну скаргу на нього, доводи якої не спростовують висновків рішення суду, слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

У Х В А Л И В:

       Апеляційну скаргу  ОСОБА_3 , представника ОСОБА_2 , залишити без задоволення, а заочне рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 21 серпня 2024 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повну постанову складено 14 травня 2025 року.

       Головуючий:                                                Цяцяк Р.П.

       Судді:                                                                Ванівський О.М.

                                                                       Шеремета Н.О.