Справа № 165/505/25  Провадження №33/802/228/25 	Головуючий у 1 інстанції:Ференс-Піжук О. Р. 	
	Доповідач: Клок  О. М.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2025 року                                                                 місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Клок О.М., з участю секретаря судових засідань Таровської А.А., адвоката особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – захисника Чеботарьової Ю.В. (в режимі відеоконференції), розглянувши подану алвокатом Турчак М.В. апеляційну скаргу в інтересах ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, на постанову судді Нововолинського міського суду Волинської області від 06 березня 2025 року, 
В С Т А Н О В И В 
Вказаною постановою судді ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605, 60 гривень.
ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 01 лютого 2025 року о 10 год 57 хв, на вул. Генерала Шухевича у м. Нововолинськ, Волинської області, керував транспортним засобом марки «Хюндай Елантра» д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі–ПДР), і такі його дії кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись із постановою судді першої інстанції захисник Турчак М.В. в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій просить її скасувати, як незаконну та закрити провадження у даній справі за відсутності події та складу адміністративного правопорушення. У доповненнях до скарги вказує про безпідставність зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 та штучного створення для цього підстав. Неповідомленнями поліцейськими наявних у нього ознак алкогольного сп`яніння. Мундштук декілька разів використовувався ОСОБА_1 та не змінювався, при цьому, поліцейським. Спеціальний технічний засіб, з використанням якого проводився огляд на стан сп`яніння, знятий з виробництва та не постачається дистриб`ютором, у зв`язку із заміною цієї моделі на нову, тому результати із його застосуванням, вважає недостовірними. Також стверджує, що за Віденською конвенцією допустима норма алкоголю – 0, 542 %о, з урахуванням похибки.        Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, взявши до уваги письмові пояснення ОСОБА_1 та усні пояснення його захисника Чеботарьової Ю.В., яка підтримала подану апеляційну скаргу, з урахуванням поданих до неї доповнень, доходжу такого висновку.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Даних вимог закону при винесенні постанови місцевим судом було дотримано.
У контексті оцінки доводів апеляційної скарги захисника стосовно безпідставності зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , вважаю доцільним зазначити про те, що саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, законодавцем на водіїв транспортних засобів у правовому полі покладено додаткові обов`язки. Відтак, незгода водія із причинами зупинки, або ж необізнаність про це, жодним чином не позбавляє його прямо передбаченого п. 2.5 ПДР обов`язку, на вимогу працівника поліції, пройти огляд на стан сп`яніння а, відповідно, і не звільняє відповідальності за вчинене. 
Згідно із п. 2.9 а ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Відповідальність за порушення зазначеного пункту Правил дорожнього руху передбачена ст. 130 КУпАП.
Відповідно до положень п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно із п. 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п.6 розділу І Інструкції). 
У розумінні вимог п. 7 розділу І Інструкції, огляд в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення,  проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.
Так факт вчинення ОСОБА_1 , який свою вину у вчиненні даного адміністративного правопорушення у суді першої інстанції визнав повністю, сплативши накладений на нього суддею штраф в розмірі 17 000 грн, відповідно до квитанції АТ КБ «ПриватБанк» від 06 березня 2025 року, доводиться наявними у матеріалах даної справи доказами, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 235728 від 01 лютого 2025 року, за змістом якого перший керував транспортним засобом, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, огляд якого проводився на місці зупинки транспортного засобу під його керуванням, зі згоди водія, із застосуванням спеціального технічного засобу «Drager Alcotest 6810»; актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у якому зазначено про наявність виявлених у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння шкірного покриву обличчя; роздруківкою результату тесту, проведеного з використанням спеціального технічного засобу «Drager Alcotest 6810», яким установлено показник - 0, 48 %o; письмовою розпискою від 02 лютого 2025 року, у якій йдеться про зобов`язання ОСОБА_1 не керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, даними рапорту, а також довідки інспектора САП Володимирського РВП ГУНП у Волинській області Вікторії ФЕДОРУК, згідно якої останній, у відповідності до бази даних ІКС ІПНП отримував посвідчення водія за місцем свого проживання серії НОМЕР_2 від 13 березня 2018 року, що цілком підставно було враховано суддею при накладенні на нього адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.
ОСОБА_1 із вищезазначеним результатом тесту погодився, будь-яких заперечень з цього приводу не висловлював, що також засвідчив особистим підписом у графі «підпис особи, що тестують». 
Ознаки алкогольного сп`яніння, виявлені у першого, зафіксовано актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, і сам ОСОБА_1 не заперечував факту вживання ним алкогольних напоїв в день напередодні його зупинки поліцейськими. 
Окремо апеляційний суд акцентує увагу на тому, що включення "Drager Alcotest 6810" у реєстр медичної техніки та виробів медичного призначення означало можливість його ввезення на митну територію України та введення у експлуатацію (початок використання), закінчення ж строку дії свідоцтва означало припинення можливості їх ввезення та введенню в експлуатацію, але не впливало на вироби, які вже були введені у експлуатацію. Таким чином, використання газоаналізаторів «Drager Alcotest 6810», які були завезені та реалізовані на території України та введені в експлуатацію протягом строку дії свідоцтва та знаходження цих приладів у реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення у період з 10.02.2010 по 10.02.2015, є законним.
Використання медичних виробів "Газоаналізатори Drager Alkotest 6810", виробництва DragerSafety AG &Co. KGaA, Німеччина, які були завезені та реалізовані на територію України та введені в експлуатацію користувачем протягом терміну дії Свідоцтва та знаходження його у реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення у період з 10.02.2010 по 10.02.2015 є можливим, а закінчення терміну дії свідоцтва означало припинення можливості їх ввезення та введення в експлуатацію, але не впливало на вироби, які вже були введені в експлуатацію, використовувались у практиці.
Ураховуючи вищевикладене, газоаналізатор "Drager Alcotest 6810", який використовується патрульною поліцією та вже перебуває в експлуатації, може експлуатуватися за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту.
Поміж тим, відеозаписом із нагрудного відеореєстратора камери інспектора поліції, який значиться як додаток до протоколу про адміністративне правопорушення таз урахуванням вимог ст. 251 КУпАП, є належним та незалежним від будь-якого суб`єктивного сприйняття доказом вини ОСОБА_1 , стверджується, що при проходженні огляду на стан алкогольного сп`яніння, на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу, а саме - приладу «Drager Alcotest 6810», останній жодних зауважень щодо справності такого приладу не заявляв, власноруч розпакувавши мундштук, продув у нього двічі, оскільки перший раз не набрав достатнього для цього об`єму повітря. Із озвученим йому поліцейським результатом, погодився, відповідно, для проходження такого огляду у медичному закладі, не наполягав.
При цьому, доводи захисника про те, що після кожного одноразового продування у нього, мундштук слід змінювати на інший - новий, є її власним тлумаченням, визначеної та закріпленої на законодавчому рівні процедури проведення огляду на стан сп`яніння. 
Відтак, процедура проведення огляду на визначення в особи стану алкогольного сп`яніння повністю відповідає вимогам нормативно-правових актів, які регламентують це питання, стверджується сукупністю належних та допустимих доказів, наявних у матеріалах справи.
Наведене у своїй сукупності та взаємозв`язку, свідчить про правильність висновків суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу даного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП.
Відповідно до статті 8 пункту 5 Конвенції про дорожній рух від 08 листопада 1968 року, яка ратифікована Українською СРСР 25 квітня 1974 року, із змінами, внесеними Європейською угодою, якою доповнено Конвенцію про дорожній рух від 01 травня 1971 року, зі змінами та доповненнями, в національному законодавстві повинні бути передбачені спеціальні положення, які стосуються керування під впливом алкоголю, а також допустимий законом рівень вмісту алкоголю в крові, а у відповідних випадках - у повітрі, що видихається, перевищення якого є несумісним з керуванням транспортним засобом. У всіх випадках максимальний рівень вмісту алкоголю в крові, у відповідності до національного законодавства не повинен перевищувати 0,50 г чистого алкоголю на літр крові або 0,25 мг на літр повітря, що видихається.
Наведена вище норма Конвенції не встановлює мінімального рівня алкоголю в крові або у повітрі, що видихається водієм, а навпаки, встановлює його максимальний рівень, за яким настає алкогольне сп`яніння. Проте, Конвенція про дорожній рух не забороняє національним органам влади встановлювати інші показники рівня алкоголю, менші за 0,25 мг у видихуваному повітрі, що й має місце в Україні, де встановлено мінімальний показник рівня алкоголю 0,2 ‰. 
Відтак, положення зазначеної Конвенції застосуванню, у зазначеному випадку, не підлягають.
Отже, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, є правильно установлений поліцейськими та підтверджений судом.
При накладенні адміністративного стягнення, суд першої інстанції правильно встановивши фактичні обставини вчиненого, обґрунтовано застосував безальтернативне адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.
Ураховуючи вищезазначене та зібрані у справі докази, яким суд першої інстанції дав правильну правову оцінку, доходжу висновку про законність оскарженої постанови судді від 06 березня 2025 року стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП та відсутність підстав для задоволення поданої його захисником апеляційної скарги, з наведених у ній мотивів
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 294 КУпАП, 
                                П О С Т А Н О В И В
Апеляційну скаргу адвоката Турчак М.В., подану в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Нововолинського міського суду Волинської області від 06 березня 2025 року стосовно нього – без зміни.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: