ПОСТАНОВА                                                     
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ                                 
 
19 березня 2025 року
м. Київ
 
справа № 638/18253/14-ц
провадження № 61-1885св24
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Синельникова Є. В.,
суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М., Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач),                 Шиповича В. В.,
 
учасники справи:
позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», 
відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційні скарги ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 27 грудня 2023 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 01 квітня 2024 року у складі колегії суддів: Дорош А. І., Лобова О. А., Триголова В. М.,
Короткий зміст позовних вимог
1.            Заочним рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 19 січня 2016 року позов товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (далі - ТОВ «ОТП Факторинг Україна») задоволено.
2.            Стягнено солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором у розмірі: за кредитом - 92 543,2 доларів США, що еквівалентно 1 081 830,59 грн; за процентами - 4 663,59 доларів США, що еквівалентно 54 517,36 грн та пені - 4 149 886,92 грн.
3.            Здійснено розподіл судових витрат.
4.            Постановою Апеляційного суду Харківської області від 08 червня 2018 року апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 -задоволено частково.
5.            Заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 19 січня 2016 року у частині задоволення позовних вимог ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості скасовано та у задоволенні позову у цій частині відмовлено.
6.            Рішення в частині задоволення позовних вимог до ОСОБА_1 змінено в частині суми стягнення.
7.            Стягнено з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором у розмірі: за тілом кредиту - 1 081 830, 59 грн, за процентами - 54 517, 36 грн та за пенею - 1 136 347,95 грн.
8.            Здійснено розподіл судових витрат.
9.            Постановою Верховного суду від 04 грудня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.
10.         Заочне рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 19 січня 2016 року у незміненій під час апеляційного перегляду частині та постанову Апеляційного суду Харківської області від 08 червня 2018 року залишено без змін.
Короткий зміст судових рішень суду апеляційної інстанції
11.         У червні 2021 році ОСОБА_1 звернулася до апеляційного суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Апеляційного суду Харківської області від 08 червня 2018 року.
12.         Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 27 грудня 2023 року залучено до участі у справі Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Карточка плюс» як правонаступника ТОВ «ОТП Факторинг Україна».
13.         Враховуючи те, що ТОВ «ОТП Факторинг Україна» надало докази на підтвердження того, що ТОВ «ФК «Карточка Плюс» є його правонаступником, тому наявні підстави для задоволення заяви про заміну сторони позивача у справі.
14.         Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 01 квітня 2024 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Апеляційного суду Харківської області від 08 червня 2018 року у цивільній справі № 638/18/253/14-ц.
15.         Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Апеляційного суду Полтавської області від 08 червня 2018 року, суд апеляційної інстанції виходив із того, що надані ОСОБА_1 до заяви відповіді на запити є новою, а не нововиявленою обставиною, тому не є підставою для перегляду постанови апеляційного суду.
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
16.         У січні 2024 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 27 грудня 2023  року.
17.         Ухвалою Верховного Суду від 26 лютого 2024 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського апеляційного суду 27 грудня 2023 року, витребувано із суду першої інстанції справу № 638/18253/14-ц.
18.         Відповідно до розпорядження керівника секретаріату Касаційного цивільного суду від 19 квітня 2024 року № 570/0/226-24 та протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19 квітня 2024  року справу призначено судді-доповідачеві.
19.         У липні 2024 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 01 квітня 2024 року.
20.         Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 19 липня 2024 року відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 01 квітня 2024 року.
21.         Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 березня 2025 року справу призначено до розгляду у складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами. 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
22.         У касаційній скарзі на ухвалу апеляційного суду від 27 грудня 2023 року  ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
23.         Касаційна скарга мотивована тим, що вирішення питання про заміну сторони позивача у справі відбулось без повідомлення (виклику) учасників справи.
24.         Також заявник посилається на те, що судом залишено поза увагою відсутність всіх необхідних доказів набуття права вимоги кредитором, відступлення прави вимоги наступному кредитору тощо, що свідчить про недоведеність факту набуття права вимоги.
25.         У касаційній скарзі на ухвалу апеляційного суду від 01 квітня 2024 року  ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
26.         Підставою касаційного оскарження заявниця зазначає порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, оскільки суд апеляційної інстанції вийшов за межі доводів заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами; апеляційний суд розглянув заяву без участі та повідомлення всіх учасників справи, не дослідив зібрані у справі докази; суд не врахував висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі № 752/4995/17.
Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу
27.         У серпні 2024 року до Верховного Суду надійшов відзив на касаційну скаргу ОСОБА_1 від представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 , у якому вказано, що ухвала апеляційного суду від 01 квітня 2024 року ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи касаційної скарги висновків апеляційного суду не спростовують.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
28.         Заочним рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 19  січня 2016 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (далі - ТОВ «ОТП Факторинг Україна») задоволено.
29.         Стягнено солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором у розмірі: за кредитом - 92 543,2 доларів США, що еквівалентно 1 081 830,59 грн; за процентами - 4 663,59 доларів США, що еквівалентно 54 517,36 грн та пені - 4 149 886,92 грн.
30.         Здійснено розподіл судових витрат.
31.         Постановою Апеляційного суду Харківської області від 08 червня 2018 року апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 -задоволено частково.
32.         Заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 19 січня 2016 року у частині задоволення позовних вимог ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості скасовано та у задоволенні позову у цій частині відмовлено.
33.         Рішення в частині задоволення позовних вимог до ОСОБА_1 змінено в частині суми стягнення.
34.         Стягнено з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором у розмірі: за тілом кредиту - 1 081 830, 59 грн, за процентами - 54 517, 36 грн та за пенею - 1 136 347,95 грн.
35.         Здійснено розподіл судових витрат.
36.         Постановою Верховного суду від 04 грудня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.
37.         Заочне рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 19 січня 2016 року у незміненій під час апеляційного перегляду частині та постанову Апеляційного суду Харківської області від 08 червня 2018 року залишено без змін.
38.         У червні 2021 році ОСОБА_1 звернулася до апеляційного суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Апеляційного суду Харківської області від 08 червня 2018 року.
39.         Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 27 грудня 2023 року залучено до участі у справі Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Карточка плюс» як правонаступника ТОВ «ОТП Факторинг Україна».
40.         Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 01 квітня 2024 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Апеляційного суду Харківської області від 08 червня 2018 року у цивільній справі № 638/18/253/14-ц.
Позиція Верховного Суду
41.         Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
42.         Так, частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
43.         Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина перша статті 263 ЦПК України).
44.         Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановленні в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
45.         Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення.
Мотиви, з яких виходив Верховний Суд, та застосовані норми права
Щодо ухвали від 01 квітня 2024 року
46.         Відповідно до статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.
Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.
Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1)  переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.
При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.
47.         Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.
48.         Необхідними умовами нововиявлених обставин є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.
49.         Необхідними ознаками нововиявлених обставин є, по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).
50.         Тобто, за своєю юридичною природою нововиявлені обставини є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які покладено в основу судового рішення.
51.         Схожі висновки викладені Верховним Судом, зокрема, у постановах від 06  лютого 2018 року № 816/4947/14, від 13 лютого 2018 року № 815/756/14, від 06 березня 2018 року у справі № 484/2634/14-а, від 14 травня 2019 року у справі №826/14797/15.
52.         До нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв`язання спору. Необхідними та загальними ознаками нововиявлених обставин є:
існування цих обставин під час розгляду та вирішення справи і ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява;
на час розгляду справи ці обставини об`єктивно не могли бути відомі ні заявникові, ні суду;
істотність цих обставин для розгляду справи (тобто коли врахування цих обставин судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).
53.         Для визначених нововиявлених обставин необхідними умовами є те, що вони існували на час розгляду справи, але підстави виникли після ухвалення рішення у справі (зокрема, шляхом скасування судового рішення, яке стало підставою для його ухвалення), спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду.
54.         Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.
55.         Обставини, які є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.
56.         Апеляційним судом встановлено, що у жовтні 2014 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
57.         Позовна заява мотивована тим, що 27 грудня 2007 року між закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № МL-701/1104/2007, відповідно до умов якого позичальник отримав кредит у розмірі 100 000 доларів США строком по 26 грудня 2030 року. 21 грудня 2012 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю. Вказував, що позичальник належним чином не виконував умови кредитного договору, внаслідок чого виникла заборгованість, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту - 92 543,25 доларів США, що згідно офіційного курсу Національного банку України еквівалентно 1 081 830,59 грн; заборгованості по процентах - 4 663,59 доларів США, що еквівалентно 54 517,36 грн, та пені - 4 149 886,92 грн. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив стягнути з відповідачів зазначену суму заборгованості за кредитним договором від 27 грудня 2007 року                                  № ML-701/1104/2007.
58.         Заочним рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 19 січня 2016 року позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна» задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором від 21 грудня 2007 року                                  № МL-701/1104/2007 у розмірі: за тілом кредиту - 92 543,25 доларів США, що згідно офіційного курсу Національного банку України еквівалентно 1 081 830,59 грн; за процентами - 4 663,59 доларів США, що еквівалентно 54 517,36 грн, та пені - 4 149 886,92 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
59.         Постановою Апеляційного суду Харківської області від 08 червня 2018 року апеляційні скарги ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 задоволено частково. Заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 19 січня 2016 року у частині задоволення позовних вимог ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості скасовано та у задоволенні позову у цій частині відмовлено. Рішення про задоволення позовних вимог до ОСОБА_1 змінено у частині суми стягнення. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором від 27 грудня 2007 року № ML-701/1104/2007 у розмірі: за тілом кредиту - 1 081 830,59 грн, за процентами - 54 517,36 грн та за пенею - 1 136 347,95 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
60.         Постановою Верховного суду від 04 грудня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Заочне рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 19 січня 2016 року у незміненій під час апеляційного перегляду частині та постанову Апеляційного суду Харківської області від 08 червня 2018 року залишено без змін. Поновлено виконання заочного рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 19 січня 2016 року у незміненій під час апеляційного перегляду частині та постанови Апеляційного суду Харківської області від 08 червня 2018 року.
61.         У поданій заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами ОСОБА_1 зазначала, що відповідно до отриманих адвокатом відповідей на запити від 02 червня 2021 року з`ясувалось, що реєстраційні справи фінансових установ, що виключені з реєстру до 2016 року до Національного банку не передавались та Національний банк України не може надати копії документів, які підтверджують внесення/виключення ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до реєстру. У період з 03 грудня 2009 року по 20 серпня 2015 року у ТОВ «ОТП Факторинг Україна відсутня ліцензія на здійснення валютних операцій. Отже, у позивача було відсутнє право на здійснення діяльності з надання послуг факторингу, який передбачає проведення валютних операцій (передача права вимоги за кредитами в іноземній валюті)та відповідно потребує отримання фінансовою установою ліцензії на вчинення операцій з валютними цінностями. ТОВ «ОТП Факторинг Україна» не могло набути право вимоги за валютним кредитним договром. Ці докази були недоступні для відповідача, а позивач ці факти приховав від суду.
62.         Дослідивши заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, апеляційний суд правомірно зазначив, що вказані заявницею обставини не є підставою для перегляду судового рішення за нововиявленимим обставинами.
63.         Так, питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судовою рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.
64.         Необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.
65.         Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу resjudicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть матимісце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 40, ЄСПЛ, 03 квітня 2008 року).
66.         Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (PRAVEDNAYA v. RUSSIA, № 69529/01, § 27, 28, ЄСПЛ, 18 листопада 2004 року).
67.         Нововиявлені обставини відрізняються від нових обставин, обставин, що змінилися, та нових доказів за часовими ознаками, предметом доказування та істотністю впливу на судове рішення.
68.         Нова обставина, що з`явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справ. Не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, касаційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.
69.         Даний висновок узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом, зокрема, у постановах від 06 березня 2018 року у справі      № 2а-23903/09/1270, від 03 квітня 2018 року у справі № 477/1012/14-а, від  06  березня 2018 року у справі № 484/2634/14-а, від 14 травня 2019 року у справі № 826/14797/15.
70.         У постанові Верховного Суду від 29 серпня 2018 року у справі № 552/137/15-ц вказано, що необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.
71.         Колегія суддів погоджується із висновком апеляційного суду про те, що надані до заяви відповіді на запити, є новою, а не нововиявленою обставиною, тому не є підставою для перегляду постанови Апеляційного суду Харківської області від 08 червня 2018 року.
72.         Крім того, при розгляді справи ОСОБА_1 не була обмежена у своїх правах подавати докази, брати участь у досліджені доказів, подавати заяви та клопотання, своєчасно у встановлені законом строки. Всі подані відповідачем докази були предметом розгляду і дослідження як в суді першої інстанції, так і в суді апеляційної інстанції, і вказаним доказам дана оцінка. 
73.         Отже, заявницею не наведено нововиявлених обставин, які б давали підстави скасувати чи змінити судове рішення, а доводи ОСОБА_1 , на які вона посилається як на нововиявлені обставини, не відносяться до таких у розумінні статті 423 ЦПК України, а тому підстави для перегляду і скасування судового рішення апеляційного суду за нововиявленими обставинами відсутні.
74.         Колегія суддів також звертає увагу, що апеляційним судом було надано належну оцінку доводам ОСОБА_1 щодо відсутності у ТОВ «ОТП Факторінг Україна» генеральної та індивідуальної ліцензії на здійснення валютних операцій.
75.         Судом правомірно зазначено, що ТОВ «ОТП Факторинг Україна» є юридичною особою, на момент укладення договору купівлі-продажу кредитного портфеля та договору відступлення права вимоги від 21 грудня 2012 року мало статус фінансової установи за законодавством України, було внесене до Державного реєстру фінансових установ, мало право здійснювати фінансову послугу у виді факторингу, вказані обставини були відомі учасникам справи з самого початку розгляду справи судом першої інстанції в жовтні 2014 року, не ставились під сумнів ОСОБА_1 в судах першої, апеляційної та касаційної інстанції. Договір факторингу від 21 грудня 2012 року ОСОБА_1 недійсним не визнавався.
76.         Крім того, ліцензія на здійснення операцій з валютними цінностями необхідна при укладенні кредитного договору, а в даному випадку між ПАТ «ОТП Банк» і ТОВ «ОТП Факторинг Україна» були укладені договори купівлі-продажу кредитного портфеля та відступлення прав вимоги, що не передбачають наявності генеральної або індивідуальної ліцензії на використання іноземної валюти на території України як засобу платежу.
77.         Доводи заявника щодо розгляду заяви про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення відбувся без участі учасників справи, є безпідставними, оскільки кожна сторона користується наданими їй процесуальними права на власний розсуд. Крім того, сторонами було надано відзиви на подану ОСОБА_1 заяву.
78.         Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що доводи касаційної скарги висновків апеляційного суду не спростовують, на законність та обґрунтованість судового рішення не впливають.
Щодо оскарження ухвали від 27 грудня 2023 року
79.         У грудні 2023 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулось до апеляційного суду із заявою про залучення до участі у справі правонаступника позивача - ТОВ «ФК «Карточка плюс».
80.         Вказувало, що 08 квітня 2020 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ТОВ «ФК «Карточка плюс» було укладено договір факторингу № 08/04/2020, предметом якого є права вимоги за кредитним договором № ML-701/1104/2007, який було укладено 27 грудня 2007 року між ЗАТ«ОТП Банк» та ОСОБА_1 . Згідно умов даного договору факторингу № 08/04/2020 від 08 квітня 2020 року у відповідності статей 512, 514, 1077-1079, 1082, 1084 ЦК України ТОВ «ОТП Факторинг Україна» відступило, а ТОВ «ФК «Карточка плюс» прийняло право вимоги за кредитним договором ML-701/1104/2007 від 27 грудня 2007 року.
81.         Оцінивши подані докази, суд дійшов висновку про наявність підстави для задоволення заяви про залучення до участі у справі правонаступника позивача.
82.         Згідно статті 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.
83.         Як вбачається з матеріалів справи, суд апеляційної інстанції не повідомляв ОСОБА_1 про розгляд заяви про залучення до участі у справі правонаступника позивача.
84.         Разом із тим, хоча касаційна скарга ОСОБА_1 містить обґрунтовані посилання щодо неповідомлення її про розгляд заяви про заміну сторонами позивача, колегія суддів зауважує, що відсутні підстави для скасування оскаржуваної ухвали апеляційного суду від 27 грудня 2023 року, якою залучено правонаступника позивача, оскільки розгляд справи закінчено по суті, а скасування ухвали не вплине на висновки судів.
85.         При цьому договір факторингу, укладений між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ТОВ «ФК «Карточка плюс», є чинним, доказів його скасування матеріали справи не містять, отже наявні підстави для залучення правонаступника ТОВ «ОТП Факторинг Україна».
86.         Вказані, а також інші доводи, наведені в обґрунтування касаційної скарги, не можуть бути підставами для скасування судових рішень суду апеляційної інстанції, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на неправильному тлумаченні заявником норм матеріального і процесуального права й зводяться до переоцінки судом доказів, що у силу вимог статті 400 ЦПК України не входить до компетенції суду касаційної інстанції.
87.             Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
88.             Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, на законність та обґрунтованість судових рішень не впливають.
Керуючись статтями 400, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
1.            Касаційні скарги ОСОБА_1 залишити без задоволення.
2.            Ухвалу Полтавського апеляційного суду від 27 грудня 2023 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 01 квітня 2024 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                                  Є. В. Синельников
 
Судді:                                                                                             О. В. Білоконь
 
                                                                                                        О. М. Осіян
 
                                                                                                        Н. Ю. Сакара
                                                                                                       
                                                                                                        В. В. Шипович